HILLSONG TV
On lihtne elada vastavalt hüpoteetilistele muutustele.
On lihtne mõelda, et kui me saame võimalused, siis me alles anname.
Või et siis, kui meil tekib võimalus, siis me muutume.
Kas oled vahel alahinnanud seda potentsiaali,
mis sul on praeguses hetkes? Sest tegelikult praeguses hetkes
on palju võimalusi. Ma ei räägi mitte ainult rahalistest
võimalustest, vaid ajast ja üleüldse kõigest.
Kui me otsustame, et elame oma elu selles, mida meil on ja arenedes,
siis on see viis imeline avama meie maailma sellele,
mida meil hetkel veel ei ole.
Ma palvetan, et jääksite meiega. Soovin, et saade õnnistaks teid.
Eelmises saates:
Selle sõnumi nimi on armu teine pool.
2 Korintose 8:1 räägib Paulus spetsiifilisest armust,
mis ametlikult kingitud makedoonlastele.
Ta räägib makedoonlastega, kes ületasid korintlasi kõiges.
Korintose kogudus oli kõiges usin. Seal oli rohkelt usku,
head jutlused ja pühendunud Jumala sulaseid.
Isegi armastuses Pauluse ja teiste vastu oldi agarad.
Ta ütles:"pange tähele, et te olete külluses ka selles armus."
Nagu ka Jeesus ise, pole ka arm mitte ainult ühemõõtmeline.
Tal on mitmeid külgi. Ta on pidevalt avanev.
Arm ei tähenda mitte ainult mitmesugusust, värvilisust,
vaid ka mitmekülgsust. Paulus ütleb korintlastele, et nad
tunnevad Jeesuse Kristuse armu. Seda selle tõttu, et nad olid
selle vastu võtnud. "Tema, kuigi Ta oli rikas, sai teie pärast vaeseks."
Ta alandas ennast ja tuli meie juurde inimesena.
Seda selleks, et surra meie pattude eest. Paulus ütleb,
et nad teadsid seda armu. Aga kas nad teadsid ka
armu teist poolt:lahkust ja andmist?
Kirjakoht, millele Paulus toetub, kui annab nõu raha teemadel,
on:"Siis on see meeldiv selles (ing.k vastuvõetav),
mis kellelgi on, mitte selles, mida tal pole."
Me teame, et on lihtne elada oma elu, tahtes midagi, mida meil pole.
Paljud meist tunnevad siin üksteist isiklikult.
Tean, et olete pühapäeviti pühakud, kuid kujutage ette, et mõned meist
on sattunud vestlusesse, kus teilt on küsitud:
"Mida teeksite, kui võidaksite suure summa raha?"
Üldiselt oleks vastus paljudel küllaltki sarnane.
Kui oleme kristlased, siis ütleksime vast järgmist:
"Suure summa sellest annan Jumalariigi tööks.
Osa summast kellelegi oma perekonnast.
Ülejäänu paneks panka ja investeeriks selle."
Kas pole mitte kerge omada kavatsust millegi suhtes, mida meil pole?
See on midagi, mida me aktsepteerime seoses sellega,
mis meil on ja mis meile korda läheb. Mul on üks sõber nimega
Casey Treat. Ta on hea sõber ja Seattle'is
ühe väga imelise kiriku pastor. Casey oli kunagi lootusetu narkar.
Ta oli sattunud mitmeid kordi vangi.
Olen kuulnud teda kõnelemas sellest, et ta oli vanglas ja tal
puudus vabadus. Sellel eluetapil palvetas ta oma puuduses:
"Jumal, kui Sa päästad mind sellest paigast, siis ma teenin
Sind kogu oma eluga." Tal oli tahe, kavatsus seoses
sellega, mida tal polnud. Ometi vabaduse vägi on
põhimõtteliselt võime elada oma elu. aktsepteerides seda,
mida me peame tegema, vastavalt sellele, mis meil on!
See tähendab elada oma elu teistmoodi.
Muutus - kas pole mitte nii? Mul on abikaasa.
Mul on abikaasa ja ta on väga-väga- väga hea abikaasa.
Väga-väga-väga hea abikaasa.
Ma ei unusta mitte kunagi seda, kuidas ma teda kohtasin.
Sain temaga tuttavaks rannas. See oli üks üsna tavaline päev.
Ta oli sinna tulnud tuttavatega Ka mina olin sinna tulnud
mõnede inimestega koos. Seal oli neid, keda tema teadis
ja ka neid, keda mina teadsin. Ma mäletan, et nägin teda
esimest korda kell 1 pealelõunal. Rannas hakkas mängima Hawai
muusika ning kõik muutus kuidagi väga säravaks.
See oli tõesti imeline moment.
Kui mul polnud veel naist, olin ma täis kavatsusi.
Kui ma endale abikaasa sain, algas see päev nii:
"Mina, Brian Houston, kuna ma tean, et Jumal on kutsunud meid kokku
ning sellepärast, et ma sind armastan, palun sind,
Bobbie McDonald, endale abikaasaks Jumala palge
ees ja nende tunnistajate ees. Ma luban olla ustav abikaasa,
austada, hoida ja lohutada nii heas kui halvas.
Jumala abiga ma luban sind armastada nii, nagu Kristus
armastas kogudust ning andis end meie eest seniks,
kui Issand tagasi tuleb."
See toimus umbes sellisel viisil. Seejärel Bobbie,
mu abikaasa, ütles: "Mina, Bobbie McDonald,
sellepärast, et ma tean, et Jumal on kutsunud meid üksteise jaoks
ja selletõttu, et ma sind armastan, saan rõõmuga sinu abikaasaks."
Ma tean, et siis, kui mul polnud naist, olin täis kavatsusi.
Nüüdseks olen sellesama abikaasaga koos olnud 35 aastat.
Ta on ikka veel väga-väga hea abikaasa.
Ometi nii, nagu teistelgi, on minul ja mu väga-väga heal abikaasal
abielu jooksul olnud erinevaid väljakutseid ja vestlusi.
Oh, meil on olnud ilusaid hetki!
Meie mesinädalad kestsid kaks nädalat ja
pärast seda on meil olnud veel mitmeid erilisi aegu.
Meil on olnud suurepäraseid aegu, aga ka raskeid aegu.
Et kanda abikaasaks olemise vastutust ja tõtotada olla
ustav abikaasa vastavalt sellele, mida mul pole, on üks asi.
Aga nüüd ma pean elama vastavalt kirjakohale:
"Sest kui on olemas valmidust, siis on see meeldiv selles,
mis kellelgi on, mitte selles, mida tal pole."
Nüüd ma pean kinni hoidma sellest, mis mul reaalselt on igapäevaelus,
välja arvatud, mida tähendab vastavalt sellele:
"Sest kui on olemas valmidust, siis on see meeldiv selles,
mis kellelgi on, mitte selles, mida tal pole."
Kui ma järsku seoses sellega, mis mul on, muudan seda,
mida ma kavatsen, siis ei ole enam asjad kooskõlas,
vaid hoopis on hoopis ebakõlas.
See vastab tõele. Mõned inimesed siin teavad,
mida tähendab võõrandumine. Võõrandumine tähendab,
et keegi kunagi, ükskõik millise kavatsusega seoses
oli olemas, enam seda pole. Tegu on nüüd justkui täielike
võõrastega võrreldes sellega, mis oli asjade algne seis.
Aga reaalsus on, et kui meil puudub tõeline kavatsus,
saavad hiljem meist täielikult võõrad sellele,
mis oli varem. Seda siis, kui me seda kõike aktsepteerime.
Ärgem unustagem, et teemaks oli lahkus.
Paulus rääkis andmisest. Paulus ütles, et mitte midagi head
ei tule sellest välja, kui meil on kavatsus seoses sellega,
mida meil pole. Sest vastu võetakse ainult sellest, mis meil on.
Tõsiasi on, et ka järgmisel aastal on minemas palju
koerakutsikaid koerade taevasse. Kas siis koerte varjupaikades või
muudes koertega tegelevates asutustes. Looma võtmise eesmärk
on tihti selles, et koera omanik saaks nunnutada pehmet looma.
Teda tuleb sööta ja joota.
Temaga peab jalutamas käima ning teda peab treenima.
Sinu koerast saab eeldatavasti parim koer. Ta kuuletub kõigile
käsklustele, teeb trikke ja peatub alati, et üle tee minna.
Seda kõike, kuna ta saab olema distsiplineeritud.
Sel hetkel, kui koer on võetud, peame me aktsepteerima,
et meil on sama kavatsus seoses sellega, mis meil hetkel on.
Mis siis juhtub, kui seesama koer nüüd pissib uuele vaibale?
Mis saab siis kui ta määrib ära uued riideid?
Me peame elama vastavalt sellele, mis meil on, mitte mida meil pole!
Kui mu abikaasa kandis meie esimest last, polnud mul veel lapsi.
Seoses sellega, mida mul veel polnud, pidi minust saama parim isa!
Parim isa maailmas. Tänaseks olen ma olnud isa juba 32 aastat.
Niisamuti olen ma ka vanaisa.
Nüüd pean ma elama vastavalt sellele, mis mul on ja mitte
vastavalt sellele, mida mul pole. Me ei saa teenida Jumalat
sellega, mida meil pole! Ainus, millega me saame
Jumalat teenida, on see, mis meil on.
See pole mingi juhus, et see, mis meil on,
on väga kipitav ja tundlik teema. Seda põhjusel, et kõik,
mis on seoses meie võimalustega, lähtub sellest, mis meil on.
Koguduses ise on väga palju inimressurssi. On suuremaid
ja väiksemaid kogudusi. Meie kogudus on suhteliselt suur.
Kas te kujutate ette 8000 inimest tegemas pühapäeva hommikul
midagi vabatahtlikult koguduses? See on inimkapital, mida
maailm kadestab. Sellist intellektuaalset kapitali!
Kas te kujutate ette seda kombineeritud tarkust selles saalis?
Alles hiljuti lindistasime me uue ülistuslaulu.
See oli imeline. Inimestele on jagatud suuepärased anded.
On imeline, kuidas Jumal kasutab kedagi, kes laulab lihtsalt ühe
laulu linti. Jumal kasutab seda ülemaailmselt, rahvusvaheliselt.
Seda ei tee tegelikult mitte ainult üks inimene, vaid mitmed.
Kas te kujutate ette, et meie kogudus pole alati selline olnud?
Igal pühapäeval me pidime elama vastavalt sellele, mida meil oli
ning mitte lasta end mõjutada sellest, mida meil pole.
See on ka tõsiasi elus. See, mis meil praegu käes on,
omab väga suurt potentsiaali. Kui usklikud mõistaksid neid
võimalusi elus, Jumala teenimises, vastavalt sellele, mis meil on,
siis poleks midagi, millegi ei suudetaks hakkama saada!
Poleks ühtki ehitist, mida ei saaks ehitada, ühtki missiooni,
mida ei suudetaks teostada ning poleks ühtki olukorda,
millele poleks võimsaid vastuseid. Poleks midagi võimatut!
Kõik see ei ole seotud sellega, mida meil pole,
see kõik on seoses ja seotud sellega, mis meil on.
Kui vaid usklikud mõistaksid seda väge, mis on meil elus seoses
sellega, mis meil juba on!
Arm on imeline, kui oleme armu saajad.
Kuid kuidas te suhtute armu, kui see on tegusõna?
Me saame osa armust ja see tähendab ka valmidust,
lahkust ja selle äratundmist, mis meil juba on.
On olukordi - erinevad kriisid ja lähedaste surmad - kus tunneme,
et lihtsalt ehk ei jätku usku. Neid olukordi on väga palju,
kus meil lihtsalt peab olema usku. Puudub energia, kuid
aktsepteeri vastavalt sellele usule, mis sul on.
Korintlased tegid head ja nad kasvasid jõudsalt kõiges.
Nende usk, teadmised, võime jutlustada, usinus ja armastus
oma juhtide vastu kasvas. Nad tegid palju head, aga
7. salmis ütleb Paulus, et te teete head ja kasvate
kõiges, kuid pange tähele, et te ka olete külluslikud selles
armastuse töös. Veel ütles Paulus:
"Nii me siis julgustasime Tiitust," Tiitus oli see, kes esindas
apostleid seal paigas. Korintlaste keskel ütles Paulus:
"Nii me siis julgustasime Tiitust, et ta teie keskel viiks
lõpule selle korjanduse, nii nagu ta seda kord on alustanud."
See oli arm, mille osaks said ka makedoonlased.
See, mida ta ütles, oli: see, mida alustasite,
viidi ka lõpule ning see saavutas palju.
Ta räägib sellest, et see kavatsus, mis neil oli algselt
olnud, oli muutumatu kõiges selles, kuidas nad Jumalat teenisid.
Seesama vaimsus, millega nad alustasid ning milles ka Tiitus
tuli, et saaks lõpetatud seesama osa armus.
"Lõpetage nüüd oma tegemine, et nõnda nagu teil oli valmidust
tahta, nõnda oleks see ka lõpetatud oma võimalusi mööda."
Suurim vahe korintlaste ja makedoonlaste vahel on kirjas
5. salmis: "Ja nende annid ületasid kõik
meie lootused, sest nad andsid Jumala tahtmise läbi iseendid,"
Korintlased olid ülikülluslikud kõiges.
Pange tähele, et nad ka olid ülevoolavad ka selles armastustöös.
Kas märkate vahet? Makedoonlased mõistsid seda,
mis tähendab "esmalt". Nad mitte kunagi ei kaotanud
ära esimest osa, tähtsaimat. Paljud inimesed omavad kavatsust
seoses kõige sellega, mida neil pole.
Kuid seoses sellega, mis meil on, saame tihti mõjutatud sellest,
mida meil pole. See on oluline tõsiasi.
Ma palvetan, et oleksime inimesed, kes mõistavad
seda väge, mis tähendab elada vastavalt sellele, mis meil on.
Kui me elame vastavalt sellele, mis meil on ning me ei lase
maailmameelsusel, kellegi väiklusel end alla suruda ning kui otsustame
seista heade majapidajatena üle selle, mis meil on.
Pole vahet, kui väike või suur on see, mida omame.
On imeline, kuidas me saame julgustatud nii osaduse kui ka
andmise poole pealt ning kuidas see asju muudab.
On väga tähtis mõista, et Jumalal pole piire, mida Ta tahab meie
elus ja meie ümber teha.
Pole kahtlustki, et apostel Paulus armastas väljakutseid.
Ta tegi üleskutse korintlastele, mis tõi muutuse.
See sõnum, mida ta rääkis neile, oli et elataks lahkelt seoses
sellega, mis neil on, mitte arvestades seda, mida neil pole.
Ta ütleb:"Sest kui on olemas valmidust, siis on see meeldiv selles,
mis kellelgi on, mitte selles, mida tal pole."
Kui sa mõtled sellele, mis sul on, kui otsustaksid olla lahke,
siis mida tähendaks see sinu jaoks?
Esmalt, kui kuuleme ideest olla lahked, siis võib see meid panna
tundma piiratuna, sest hakkame mõtlema kohe sellele,
mida meil pole. Ning me mitte kunagi ei saa
täita Jumala eesmärke seoses sellega, mida meil pole.
Näitena tõin selle, et võime olla täis kavatsusi seoses kellelegi
abikaasaks olemisega tulevikus. Kavatseme olla parimad
abikaasad või parimad isad. Need kavatsused on kõik seoses
sellega, mida meil veel pole. Kuid üks kõige mõjukam asi,
mis puudutab muutust ning tõeliselt mõjutab meie elu,
pole kunagi seoses sellega, mida meil pole, vaid on seoses
sellega, mis meil on. Nüüd, olles abikaasa ja olles
abielus üle 30 aasta, poleks õige ja hea omada suhtumist,
et "kui mul oleks olnud". Niisamuti ka omades hoiakut,
mis oli eelnev sellele kavatsusele. Nüüd ma pean olema sihilik ja
omama kavatsust seoses sellega, mis mul on!
See vastab tõele kõiges. Võimekus ja võimalused
peituvad pühendumises sellele, mis meil on.
Seda just seoses sellega, mis sul just hetkel käes on.
Kui ma kasvasin üles, poleks ma kunagi suutnud uskuda, et
pean elus läbi kogema abielulahutust. Sellest hetkest
muutus mu elu täielikult. See kõik juhtus väga ootamatult.
Alates lahutuse hetkest hakkasin Piiblist abi otsima.
Jeremija 29:11 on kirjas: "Sest mina tunnen mõtteid, mis
ma teie pärast mõlgutan, ütleb Issand: need on rahu, aga
mitte õnnetuse mõtted, et anda teile tulevikku ja lootust."
Seda kirjakohta lugedes mõtlesin, et kus on see tulevik ja lootus?
Mõni aeg hiljem nägin sama kirjakohta ühes teises tõlkes.
Selles tõlkes lõppeb salm nii: "Et anda teile oodatud lõpp."
Mõistsin, et olin oma elus palju kogenud ootamatuid lahendusi.
Nüüd teadsin, et Jumal annab mulle oodatud lõpu.
Tuleviku täis lootust. Mõistsin jõudu, mida mul enne kunagi polnud.
Jumal on armastav Looja. Ta teeb kõike nii isiklikul moel.
Jumal tunneb mind ainsana lõpuni ning Ta juhatab mind läbi elu.
Jumal on väeline
Tema peale saab loota
Ta on kõikvõimas Jumal
Suurem ja väelisem kui eales otsida oskame
Ta on väelisem kui eales küsida oskame
Ta on teinud suuri asju
Kõrgeks tõstetud Tema on võitnud surma
tõusis surnuist meie Jumal on väeline
Tema nime väes me oleme võitjad kõiges
sest Issand Jumal on kõigeväeline
Jumal on meiega Ta on me poolt
Tema teeb tee kõrgema kui suudame mõelda
ja iial loota võime Tema on teinud suuri asju
Kõrgeks tõstetud Tema on võitnud surma
tõusis surnuist meie Jumal on väeline
Tema nime väes me oleme võitjad kõiges
Jumal on meiega
Ta läheb meie eest Ta ei jäta meid iial maha
Tema süda hoab meie poole Ta sirutab meie suunas oma käe
Ta ei jäta meid üksi Ta ei vea meid alt
Kõrgeks tõstetud on Ta
Ta murdis surma ahelad Jeesus tõusis surnuist üles
Las lootus tõuseb ja pimedus väriseb
Sinu püha valguse ees
Et iga silm näeks et Jeesus on Issand
Suur ja võimas austust väärt
Las lootus tõuseb ja pimedus väriseb
Sinu püha valguse ees
Et iga silm näeks et Jeesus on Issand
Suur ja võimas austust väärt
Las lootus tõuseb ja pimedus väriseb
Sinu püha valguse ees
Et iga silm näeks et Jeesus on Issand
Suur ja võimas austust väärt
Issand üle kõikide elupäevade Aulised on kõik Tema teed
Imede ja armu Majesteet Sinu nime valgusel
Las lootus tõuseb ja pimedus väriseb
Sinu püha valguse ees
Et iga silm näeks et Jeesus on Issand
Suur ja võimas austust väärt
Teie elud saavad muudetud. Tean, et see kõlab klišeelikult.
Kuid ometi pole teist viisi, kuidas seda öelda.
Astu välja selles, mis sul praegu on ja mine sinna,
kuhu sa arvasid, et kunagi ei jõua.
Rohkem infot leiad www.hillsongcollege.com
Inimkond otsib õiglust. Tahetakse olla õige Jumala ees.
Piibel ütleb, et ainus viis olla õige on võtta vastu arm
ja õigsus Kristuses Jeesuses.
Sa oled väeline, kui oled Jeesuse oma Issandaks palunud.
Sinust kiirgab midagi, mis paneb hingevaenlase taanduma.
Jumal on loonud terve universumi. Selle keskel on tilluke Maa ja
seal veel väiksem sina. Ometi on Jumal ise sinusse elu puhunud.
www.hillsongconference.eu
Minu palve teie eest on, et te tõesti tunneksite ära
Jumala eesmärgid ja tahte oma elus. Et te tunneksite Jeesuse armastust.
Seda isiklikul viisil. Jeesuse armastust saab igasse meie
eluvaldkonda rakendada. Ta armastab sind.
Selles pole kahtlust. Jumal väga õnnistagu teid!
Palvetan, et teil oleks imeline nädal.
Tõlge: Triin Pöör