o
HILLSONG TV Kulttuuri OSA 2
Minkälainen on kotisi kulttuuri?
Entä elämäsi kulttuuri?
Määrittyykö se ystäviesi tai taustasi mukaan?
Jos otamme vastuun elämämme kulttuurin luomisesta, -
ja otamme käytännön askelia, joilla muutamme elämäntapaamme, -
silloin olosuhteet eivät voi estää meitä saamasta vastauksia.
Voimme elää voittajina.
Siitä aion saarnata tänään.
EDELLISESSÄ JAKSOSSA:
Mille asialle omistaudut?
Se luo raamit elämäsi kulttuurille.
Jos haluat kokea Jumalan armon, suosion ja siunauksen, -
jos haluat nähdä innokkuuden hedelmiä elämässäsi, -
jos haluat elää energisesti ja olla innostunut, -
sinun on antauduttava.
Meidän seurakuntamme on saanut paljon tilaisuuksia ja siunauksia.
Se, millaisia olimme seurakunnan perustamisvaiheessa, -
ei kuitenkaan voi määrittää seurakuntamme ilmapiiriä tänään.
Siihen vaikuttaa se, kuinka toimimme tänään.
Millainen sinä haluat olla?
Menneitä ei kannata murehtia. Millainen haluat olla nyt?
Rukoukseni on, että voisimme omassa elämässämme toimia -
sen kulttuurin mukaan, jonka haluamme luoda.
Kun Jumala kutsuu meitä johonkin, -
meidän on toimittava sen mukaan.
Kun antautuu jollekin asialle koko sydämestään, -
alkaa ajautua kohti armon virtaa.
Silloin alkaa nojautua sinne suuntaan, missä armo virtaa.
Tässä seurakunnassa on ylistyksen ja uskon henki.
Jumalan Sanaa julistetaan ja Jeesuksen nimeä korotetaan.
Tänne voi tulla kuka tahansa.
Jotkut käyvät kaikissa saman päivän tilaisuuksissa.
Voimme käydä täällä niin paljon kuin huvittaa.
Mutta annammeko jotain itsestämme?
En tarkoita lahjoituksia vaan sitä, mitä annamme sisimmästämme uskossa.
Mitä annat sisimmästäsi? Mitä annat koko sydämestäsi?
Meidän toimintamme määrittää tämän seurakunnan kulttuurin.
Se, mitä olemme.
Saarnaan itselleni.
On kyse tilivelvollisuudesta ja henkilökohtaisesta vastuusta.
Tukeudutko armoon?
Tunnen hyvin erään isän.
Hänen kaunis vaimonsa on juossut ainakin 3 maratonia tänä vuonna.
Minä en osaa sitoutua edes kuntosalilla käymiseen.
Ystävälläni on kaiken lisäksi 12 lasta. Tai 4. Jotain sellaista.
Hän tuli puhumaan minulle tilaisuuksien välissä.
Veli, haluan sinun tietävän, -
että lapseni, avioliittoni ja kotini ovat kasvaneet -
tämän seurakunnan armoon tukeutumalla.
Haluan rohkaista teitä kaikkia.
Nojautukaa sinne, missä armo virtaa.
Älkää antako olosuhteidenne viedä sitä teiltä.
Tukeutukaa armoon. Meillä kaikilla voi olla sama asenne, -
sama yhteishenki ja sama uhraus.
Jos päätämme toimia, niin silloin tämäkin paikka muuttuu -
sellaiseksi, minkä tahdomme sen olevan.
Eikö olekin ärsyttävää, -
kun joku koputtaa ovelle kesken perheriitaa.
"No terve! Mitä kuuluu?"
"Haluaisitko tulla kahville?"
Kaikki tietävät tunteen.
"Hei. Onpa hauska nähdä taas!" ("Sinä! Häivy siitä...")
Mikä onneton elämäntapa.
Tukeudu armoon. Antaudu sille.
Tunnusta, että kaikki on Jeesuksen armon ansiota. Kuuntele Paavalia.
2. Kor. 8:9 "Sillä te tunnette meidän Herramme Jeesuksen -
Kristuksen armon, että hän, vaikka oli rikas, tuli teidän tähtenne -
köyhäksi, että te hänen köyhyydestään rikastuisitte."
Oppikaa makedonialaisista.
Tukeudu armoon.
Vartuin Wellingtonissa. Sen on oltava maailman tuulisin kaupunki.
Muuten se oli ihan kiva paikka.
Liikennevalojen tolppiin kiinnitettiin köysiaitoja, -
jotta ihmiset eivät lentäisi tuulen mukana autojen sekaan.
Kun oli punainen valo, köysiaita oli edessä.
Muistan sen, kun kiipesimme nuortenleirillä vuorelle.
Tuuli oli niin kova, että pystyimme nojautumaan 45 asteen kulmaan.
Uhmasimme painovoimaa.
Elämässäkin voi uhmata painovoimaa, kun alkaa tukeutua armoon.
He antoivat itsensä.
2. Kor. 8:2 "vaikka he olivatkin monessa ahdistuksen koetuksessa..."
He olivat joutuneet suureen koetukseen.
"...niin oli heidän ilonsa heidän suuressa köyhyydessäänkin -
niin ylenpalttinen..."
Ilo ja köyhyys. Siinäpä epämukava sanapari.
"...että he alttiisti antoivat runsaita lahjoja."
Armo oli johtanut heidät runsaaseen antamiseen.
Se on sisäistä rikkautta.
Se vaikutti heidän olosuhteista riippumattomaan iloonsa.
Kun päätät tukeutua armoon ja elää tavoitteellisesti -
sisimpäsi täyttyy rikkauksista.
Ne päihittävät olosuhteesi ja saranoivat ilosi.
Me kaikki kohtaamme vaikeuksia. Makedonialaisilla niitä oli paljon.
Silti heillä oli ylenpalttisesti iloa.
Ja ylenpalttisesti köyhyyttä.
Kun lopettaa armoon tukeutumisen ja itsestään antamisen, -
elämästä katoaa ensin ilo, ja sitten anteliaisuus.
On todella kurjaa olla mukana jossakin -
ilman kykyä iloita.
Sen näkee niin selvästi, -
kun joku ei enää tee asioita koko sydämestään.
Sillä ei ole väliä, -
tapahtuuko se seurakunnassa vai kotona.
Kun lopettaa antautumisen, ilo ja anteliaisuus alkavat vähetä.
Anteliaisuudella tarkoitan toisten rohkaisemista.
Ilolla tarkoitan sitä, kun vain iloitsee omasta perheestään.
Sellainen ilo voi runsastua köyhyydessä.
Ilo ja anteliaisuus taas runsastuvat alttiissa mielessä.
Tuossa jakeessa sanat "runsaat lahjat" ja "ilo" -
ympäröivät sanaa "köyhyys".
En tiedä, mikä sinun elämässäsi kuohuu.
Ehkä sinulla on taloudellisia ongelmia. Ehkä kaipaat rakkautta.
Ehkä elät köyhyydessä.
Ehkä olet yksinäinen.
Siksi on tärkeää antautua.
Jos puhutaan rahallisesta antamisesta, -
kykymme antaa voi muuttua olosuhteiden muuttuessa.
Jos taas puhutaan antamisen halusta, -
ja anteliaisuuden hengestä, -
ne eivät riipu olosuhteista.
Se on aivan eri juttu.
Kun antautuu jollekin asialle koko sydämestään, -
niin silloin innokkuus auttaa ylittämään omat kykynsä.
Kerron tämän ajatuksen nopeasti, koska puhuin siitä jo aiemminkin.
Juttelin entiselle nuorisopastorillemme, -
joka asuu nykyään Capetownissa.
Vuosia sitten hän keksi kaverinsa kanssa yhtälön.
Omia kykyjä suurempi innokkuus on yhtä kuin loukkaantuminen.
Sitten he keksivät pumpputeorian.
He yrittivät saada ihmisiä ylittämään itsensä.
Erään kerran he järjestivät rukouskokouksen kuudelta aamulla.
Innokkuuteni ylitti kykyni.
Paikalla ei ollut yhtään ylistyksenjohtajaa, -
joten otin sen roolin itselleni.
Aloin vetää ylistystä ja minut valtasi yhtäkkiä se kamala tunne, -
joka edeltää katastrofia.
Kiitos Herralle niistä anteliaista ihmisistä siinä kokouksessa, -
jotka päättivät auttaa minua.
Kiitos Herralle.
Uskon todella, että Jumala haluaa osoittaa meille armoa ja suosiota.
Jos päättää elää auliisti ja innokkaasti, -
silloin innokkuus voi avata uusia mahdollisuuksia.
Ensin on kuitenkin antauduttava.
Sydän on pantava peliin. Makedonialaiset antoivat itsensä.
Itsensä antaminen ei tarkoita rahalahjoitusten antamista.
Se ei toimi niin.
Makedonialaisia yhdisti harvinaislaatuinen armo.
Se johtui heidän valmiudestaan antautua asialleen.
Mennään seuraavaan asiaan.
Siinä on voimaa, kun antautuu jollekin asialle koko sydämestään.
Silloin tärkeysjärjestys pysyy kunnossa.
2. Kor. 8:4 Paavali sanoo, että makedonialaiset antoivat -
"paljolla pyytämisellä anoen meiltä sitä suosiota, että pääsisivät -
osallisiksi pyhien avustamiseen..."
Oletteko ajatelleet tätä?
Rahalahja viittaa tärkeysjärjestykseen.
"Osalliseksi pääseminen" viittaa uskollisuuteen.
Antamisen tärkeys on helppo ymmärtää. Haluamme antaa.
Antaessamme luovumme muista tavoista käyttää sama raha.
Annamme itsestämme jotain, joka liittyy rahaan, -
mikäli joskus lahjoitat rahaa.
Osalliseksi pääseminen vaatii myös uhrautumista.
Usein se vaatii luopumista omista tavoitteista.
Ei voi enää kontrolloida tilannetta.
Olen huomannut monien ymmärtävän antamisen tärkeyden -
ymmärtämättä uskollisuuden tärkeyttä.
Jae 5 jatkaa tästä asiasta.
Edellinen jae puhui siitä, kuinka makedonialaiset halusivat -
päästä osallisiksi jostain itseään suuremmasta.
2. Kor. 8:5 "Eivätkä he vain tehneet, niinkuin me olimme -
toivoneet, vaan antoivat itsensäkin, ennen kaikkea
Herralle ja sitten meille..."
He ymmärsivät uskollisuuden merkityksen.
On helppo ymmärtää tärkeysjärjestys ja olla antelias ajastaan.
Silti on myös osattava olla antelias uskollisuudessa.
Jumalaa voi kunnioittaa uskollisuuden kautta.
Ei anneta anteliaisuutemme Herran työssä rajoittua siihen, -
että panemme sen etusijalle.
Meidän on sitouduttava myös Herran työmiehiin.
Perheessä on sitouduttava perheenjäseniin.
Ei voi vain häipyä viikoksi jonkin harrastuksen takia.
Omat perheenjäsenet on tunnistettava.
On oltava tarkoituksellinen osallisena olosta.
On tarkoituksellisesti sitouduttava Herraan ja Herran työhön.
Tukeudu armoon ja sitoudu.
Tämän seurakunnan pastorina rukoilen tietenkin sitä, -
että olisit tarkoituksellinen uskollisuudessasi.
Silloin olemuksemme alkaa mukautua sellaiseksi, -
jonka uskomme sopivan tähän paikkaan.
Jos ette omistaudu millekään, muut henget ja ilmapiirit -
alkavat vaikuttaa olemukseesi, etkä voi silloin kuvastaa sitä, -
mistä haluaisit päästä osalliseksi.
2. Kor. 8:6 "niin että me kehoitimme Tiitusta, -
niinkuin hän jo oli alkanut, saattamaan teidän keskuudessanne -
päätökseen tämänkin rakkaudentyön."
Se ei olisi toiminut, jos Tiitus olisi käskenyt seurakuntalaisiaan -
jatkamaan työtä ilman häntä.
Tiituskin antoi itsensä.
Minä olen ollut täällä pitkään. Olen antanut paljon.
Älkää käsittäkö minua väärin.
Ihmisten tilanteet muuttuvat ja samalla heidän kykynsä antaa.
Tiedän, että jos haluaa rohkaista muita tekemään suuria asioita, -
heiltä ei voi odottaa vähäistä sitoutumista.
Joidenkin ihmisten into ei laannu.
He eivät peräänny eivätkä piiloudu muiden taakse.
He haluavat antaa.
Se kuinka toimimme eilen, ei vaikuta seurakuntaamme tänään.
Meidän on toimittava tänään.
Meidän on annettava itsestämme.
Kaikenlainen seurakuntakulttuurin luominen on lopetettava.
Seurakuntalaisten on päätettävä luoda kulttuuri toiminnallaan.
On helppo laatia periaatteita, joista kulttuuri voisi rakentua.
Kulttuuri riippuu kuitenkin meistä.
Puhuin kerran eräille seurakuntajohtajille ulkomailla.
He halusivat muutosta. Kysyin, mitä he olivat valmiit muuttamaan.
Lopulta selvisi, etteivät he olleet valmiita muuttamaan mitään.
Seurakuntarakennetta eikä johtokuntaa voinut muuttaa yhtään.
Muutettavaa ei ollut.
Jumalan kanssa ei ollut ongelmia. Hänen armonsa riittää.
Seurakuntarakenne ei kuitenkaan merkitse mitään sen rinnalla, -
mitä he olivat valmiit tekemään.
Isä, rukoilen Jeesuksen nimessä.
Rukoilen läsnä olevien seurakuntalaisten puolesta, -
sekä niiden puolesta, jotka katselevat tätä televisiosta.
Pyydän, että oppisimme omistautumaan niille asioille, -
joihin sinä olet meidät kutsunut.
Auta meitä tukeutumaan armoon ja olemaan oma itsemme.
Meidän voimamme on sinussa. Panemme toivomme sinun nimeesi.
Pyrkimyksemme eivät kanna meitä, mutta ymmärrämme, -
että voimme levätä Jeesuksessa, joka antoi meille esimerkin.
Hän oli rikas, mutta tuli köyhäksi sen takia, -
että me voisimme rikastua hänen köyhyydestään.
Auta meitä rakentamaan tulevaisuutemme -
Jeesuksen uhrausten varaan.
Auta, että tuo armo voisi tulla näkyviin elämämme kautta.
Auta meitä toimimaan sinun kutsusi mukaisesti.
Pyydän tätä Jeesuksen nimessä.
Makedonialaisten elämäntilanne oli todella vaikea.
Raamattu kertoo heidän ilostaan talousongelmien keskellä.
Mitä tekemistä ilolla ja köyhyydellä on toistensa kanssa?
Olen käynyt köyhissä maissa ja nähnyt todella köyhiä ihmisiä.
Varakkaissa maissa on kuitenkin enemmän onnettomia ihmisiä.
Onnellisuus ei siis riipu olosuhteistamme.
Ilo taas on jotain, joka voi tulvia sisimmästä.
Se voi olla olosuhteista riippumatonta iloa.
Emme saa antaa ympäristömme vaikuttaa elämämme kulttuuriin.
Jos Jumalan sana saa luoda kulttuurimme raamit, -
voimme aina jakaa anteliaasti sanojamme, ajatuksiamme -
ja vähäistä omaisuuttamme.
Makedonialaiset elivät niin.
Jos ihmiset eivät omistaudu asialleen koko sydämestään, -
silloin ilo ja anteliaisuus alkavat hävitä.
Jos emme enää ole onnellisia avioliitossamme, -
ilo ja anteliaat sanat häviävät.
Meidän on ymmärrettävä kulttuurin rakentuvan meistä itsestämme.
Jos Jumala on elämämme perustus, -
niin ilo ja anteliaisuus seuraavat meitä joka tilanteeseen.
Älä aliarvioi Jumalan voimaa.
Hän voi auttaa meitä luomaan sellaisen elämäntavan, -
joka kestää joka tilanteessa.
MATTIN TARINA
Yhtenä päivänä ystäväni sai tietää, että hänellä oli syöpä.
Se tuli täysin puun takaa.
Hän oli sairastunut leukemiaan.
Hänen tilansa muuttui vakavaksi kolmessa kuukaudessa.
Lopulta hän kuoli.
Olin kasvanut seurakunnassa ja tottunut ajattelemaan, -
että Jumala voi tehdä mitä vain ja korjata minkä tahansa tilanteen.
En ymmärtänyt, miksei Jumala parantanut ystävääni.
Miksei hän saanut elää 16 vuotta vanhemmaksi?
Jos Jumala on olemassa, miksei hän vastannut rukouksiimme?
Viikko hautajaisten jälkeen minua pyydettiin -
laulamaan jumalanpalveluksessa.
Siinä hetkessä Jumala puhui minulle.
Tunsin, että Jumala oli ystäväni.
Hän seisoi vierelläni ja kesti senkin, että syytin häntä.
Hän oli tarpeeksi suuri. Samalla hän osoitti minulle rakkautta.
Sain uuden perspektiivin.
Vaikka en ymmärtänytkään Jumalan tarkoitusperiä enkä sitä, -
miksi ystäväni piti kuolla, pyysin Jumalaa avaamaan silmäni sille, -
mitä hän halusi minun näkevän.
Tiesin Jumalan olevan kanssani.
USKO, TOIVO, RAKKAUS
LOPUTON RAKKAUS LEVY: JUMALA ON KAIKKIVALTIAS
Totuus kädessämme kuljemme yhdessä
Eteenpäin
Rakkaus luo valoa tiellemme
Se johtaa jokaisen askeleemme pimeässä
Tahdomme vain tuntea sinut
Jumalamme
Herra, astumme eteesi nöyrin sydämin
Haluamme nähdä sinun tahtosi tapahtuvan
Anna rakkauden muovata meitä sinun suunnitelmasi mukaan
Anna meidän kantaa Luojamme merkkiä
Herra, astumme eteesi nöyrin sydämin
Haluamme nähdä sinun tahtosi tapahtuvan
Anna rakkauden muovata meitä sinun suunnitelmasi mukaan
Anna meidän kantaa Luojamme merkkiä
Rakkaus luo valoa tiellemme
Se johtaa jokaisen askeleemme pimeässä
Tahdomme vain tuntea sinut
Herra, astumme eteesi nöyrin sydämin
Haluamme nähdä sinun tahtosi tapahtuvan
Anna rakkauden muovata meitä sinun suunnitelmasi mukaan
Tehtäväni on edistää rauhaa. Haastan siihen kaikki kansakunnat.
Etsin heitä, jotka uskovat
Onko ketään, joka näkisi?
Rauha on kuin sotaa Sillä kaikki kaipaamme yhtä asiaa
Toivomme, että kaikki kansat löytäisivät toivon ja ihmisyyden
Hän on valmistellut elämääsi maailman perustamisesta lähtien.
Hän on tuonut sinut tänne tekemään hyvää itsellesi ja muille -
Jumalasi kunniaksi.
Kaikki on mahdollista meidän Jumalallemme.
Hän ei malta odottaa, että pääsisi näyttämään sinulle, -
kuinka hänen voimansa voi muuttaa elämäsi.
RAUHAN VALLANKUMOUS -KONFERENSSI
Kiitos seurasta. Arvostan aikaasi.
Pidän etuoikeutena sitä, että saan rohkaista -
vaikeassakin tilanteessa olevia ihmisiä.
Rukous voi tuoda toivoa epätoivoiseenkin tilanteeseen.
Toivomme perusta on Herramme Jeesus Kristus.
Jos et ole koskaan rukoillut etkä pyytänyt Jumalalta apua, -
nyt sinulla on siihen tilaisuus.
Riittää, kun rukoilet sydämestäsi.
Kiitos taas seurasta. Muista, että paras on vielä edessäpäin.
Suomennos: Hanna Tischer