HILLSONG TV
Kas sa vahel mõtled selle peale, milline on su kodune kultuur?
Aga su elukultuur? On see muganduv su
sõprade järgi või seotud su taustaga?
Ma tean, et kui võtame vastutusele ja teeme teatud
samme oma elukultuuris, siis on võimalik elada oma elu
võidukalt olenemata olukordadest.
Sellest sooviksingi rääkida tänases saates.
Millele annad sa oma südames maad? See seabki piirid su maailmale.
Kui igatsed mõista Jumala soosingut, armu ja õnnistusi,
ning tahad kogeda vilju, mis on järgnevad, kui ollakse
kirglikult südamega kaasatud, siis pead sa iseennast andma.
Me näeme, et inimestele on väga palju võimalusi antud kogeda
Jumala soosingut ja õnnistusi.
Need, kes me olime varem, kui alustasime kord, ei määra seda,
kuhu me välja jõuame. Määravaks on see, millised me oleme
praegu, selles hetkes. Millised on meie sisemised hoiakud praegu?
Kes sa oled täna? Ärme mõtle selle peale,
mis on juba minevik. Mõtleme selle peale, mida
me tahame praegu ehitada. Palvetame oma elu jaoks,et
me oleme see kultuur, mitte me ei proovi ehitada kultuuri,
vaid oleme see, mis puudutab kõike seda,
millest Jumal on kutsunud meid osa saama.
Ma usun, et kui sa annad iseennast, kui sa oma südame avad millelegi,
esiteks, sa tõmbud sinna poole, kus arm voolab.
Sa võid sisse jalutada sellisesse keskkonda nagu siin see kogudus.
Õhkkonda, mis on täis ülistust ja usku.
Sa saad julgustatud. Jumala Sõna loetakse ja Jeesuse
nime tõstetakse kõrgeks. Mõni meist käib võib-olla isegi
nii mitmetel teenistusel, et ei mäletatagi, mis teenistusel
parajasti viibitakse. Kõigest sellest hoolimata võib juhtuda, et
sulgeme osa endast ning me ei anna enam iseennast.
Ma ei räägi sellisest andmisest, mida me paneme ohvrikarpi.
Ma räägin sellest, mida sa iseendast annad usus.
Sest see, kes me oleme, määrab ka selle koguduse kultuuri.
See kehtib ka minu kohta. Isiklik vastutus ja arvestatavus.
Kes sa oled? Kas sa toetud armule?
Tean ühte armast venda, kelle abikaasa on jooksnud kolmel
maratonil. Ja mina ei suuda isegi iseend
anda, et kahel järjestikusel päeval treeningsaalis olla.
Tal on kaksteist last, tegelikult neli, aga suurt vahet ju pole.
Kahe teenistuse vahepeal ütles see mees mulle, et tema
perekond ja lapsed, abielu ja kodu on olnud õnnistatud,
kuna nad on kaldunud armu poole. Armu poole selles paigas.
Soovin meid kõiki julgustada liikuma selles suunas,
kus Tema arm voolab. Ära lase kõigel sellel,
mis su ümber toimub, peatada ennast!
Et me oleksime abivalmid, kõnniks ühel meelel,
ühes vaimus ja üleantuna, sest sellisel juhul otsustame me olla
jätkuvalt võidukad ning see võit kuulub meile ja me lastele.
Kõige kahepalgelisemad on olukorrad peale peretüli,
kui keegi koputab uksele ning ust avades vastatakse rahulikult:
"Oi tere, kuidas su käsi käib? Nii väga tore sind näha!"
Me ju kõik teame, milline see tunne see on.
Ärgem elagem nii, et kellegi ees teeme head nägu
ning teisele anname jalaga. See on väga armetu viis
elada oma elu. Liigu sinna, kus voolab arm.
Sa pead jätkuvalt iseennast andma. Pead ära otsustama,
et kõik on Issanda Jeesuse armust. Korintlased teadsid, apostel
Paulus ütles neile: "Te ju teate meie Issanda
Kristuse armu, et Tema, kuigi Ta oli rikas, sai teie
pärast vaeseks, et teie saaksite rikkaks Tema vaesusest."
Seda aitab mõista see sama kirjakoht, mis räägib selgelt
armust, mis oli makedoonlaste üle.
Liigu selle armu suunas, toetu sellele.
Ma kasvasin üles Wellingtoni linnas.
See linn on vist maailma kõige tuulisem paik.
See on suurepärane paik, kuid tuul on seal kohutav.
Ilma naljata, nad sõna otses mõttes panevad valgusfooride
külge köied, et inimesed saaksid neist haarata, et tuul neid
autoteele ei paiskaks. Mäletan kord, kui noortelaagris
ronisime mäe otsa ning tuul oli nii tugev, et selle peale oli
võimalik toetuda. Oli võimalik umbes 45-kraadise
nurga all vastu tuult toetuda. Võis lausa gravitatsiooni ignoreerida.
Elus on samuti nii, et võib vastu pidada kõigele sellele,
mis me ümber toimub,
kui me toetume armule. Nad andsid ennast üle.
Teiseks, see mida öeldakse 2.salmis "Rohked katsumused, millega
neid on läbi proovitud, on andnud neile ohtrasti rõõmu
ning nende põhjatu vaesus on kasvanud siira headuse
rohkeks rikkuseks." Keset katsumusi, kusjuures mitte väikseid
katsumusi, omasid nad siiski rõõmu.
Mõistetamatu kooslus - rõõm koos vaesusega.
Neis oli heldust ja armu, mis oli nende üle.
See heldus oli nende sisemine rikkus, mis omakorda
andis rõõmu nende vaimu olenemata olukordadest.
Kas sa tead, et sel hetkel, kui otsustad toetuda armule,
siis ma usun, et võid omada sellist sisemist rikkust,
mis on justkui väljakäidud trump üle su olukordade.
See elustab su rõõmu. Tõde on see, et me kõik seisame
silmitsi raskete olukordadega. Antud kirjakoht rääkis inimestest,
kes läksid läbi ekstreemsete olukordade. Jutt oli Makedoonia
kogudustest. Ometi oli neil rõõm ka kõigest vaesusest olenemata.
Kui inimesed lõpetavad armule toetumise ja iseenda kaasatuse,
siis kaks asja, mis kaovad, on nende rõõm ja lahkus.
See on väga kurb. Seda on ilmselgelt näha, kui keegi
on lõpetanud enese andmise.
Inimene on lihtsalt lõpetanud südamega asja juures olemise.
Ükskõik, mis see ka on, kas see peegeldab praegust hetke,
tänast õhtut või sinu kodu, jääb ikkagi tõeks see,
et kaks esimest asja, mis kahanevad, kui me iseennast
ei anna, on meie rõõm ja lahkus.
Lahkuse all pean silmas julgustamist ja usku ülesehitava
kõnelemist. See rõõm, millest räägin,
on olukordadest sõltumatu. Sul on rõõm olla perekonnas
ja sulle kuulub rõõm, mis on külluslik ka vaesuses.
Rõõm ja külluslikkus kasvavad ka helduses.
Heldus ja rõõm ümbritsevad sõna vaesus. Ma ei tea, mis on hetkel
sinu elus puudu. On see rahaline ressurss või armastuse,
mõistmise puudumine või on aineline kitsikus.
Järsku ka täielik üksildus? Seepärast on nii tähtis, et
me iseennast annaksime. Mis puudutab andmist,
siis on mõistetav, et meie võimekus võib muutuda vastavalt olukordadele.
Kuid kui asi puudutab meie tahtevalmidust ja heldust,
mis on vaimsus ja südamehoiak, siis see on see, mis hoolimata
olukordadest viib edasi. See on täiesti teine asi.
Kolmandaks, kui sa annad südamest iseennast, siis ma
usun, et võid omada entusiasmi, mis ületab su võimeid.
Räägin mõttest, millest olen ka varem korduvalt rääkinud,
sest see on väga hea sisuga. Rääkisin nüüdseks juba mõnda
aega tagasi ühe meie noortepastoriga Cape Town'is.
Ta rääkis mulle sellest, kuidas tema ja ta sõber olid jõudnud
aastaid tagasi ühe võrdumini. Seda kutsuti pumbateooriaks.
See kõlas järnevalt: "Entusiasm, mis on suurem kui
võimekus, võrdub vigastusega". See pumbateooria kätkes endas
püüet saada kedagi tegema midagi, mis tuleb otse nende seest.
Mõned päevad tagasi oli meil palvekoosolek ja võib öelda ka,
et seal oli tegev see pumbateooria. Meil oli tõeline nn vanakooli
palvekoosolek, teate küll, juba varakult kell 6 hommikul.
Meil polnud seal koosolekul ülistusjuhti ja ma võtsin selle
ülesande enda kanda. Alustasin: "Me kiidame Sind..."
See oli kohutav hetk, aeg oleks olnud kui peatatud. See on see
hetk, kui tunned, et sellest võib nüüd tulla katastroof.
Aga ma tänan Jumalat, et mu ümber oli palju lahkeid inimesi,
kes mõtlesid: "Me peame ta hädast välja aitama."
Ma tõesti usun, et mis puudutab armu ja soosingut, mida
Jumal tahab meie elus näidata, siis see innukus ja tahe, et meie
entusiasm oleks suurem kui meie võimekus, juhib meid ka
selle võimaluseni anda iseennast. Pead olema oma südamega kaasatud.
Nad andsid iseennast. Ja andmisel on väga vähe pistmist
ohvrikarbiga, sest see, millest oleme rääkinud, on paremini töötav.
See oli ebatavaline arm, mida otsustati ühiselt jagada.
See kõik toimus tänu sellele, et nad andsid iseennast.
Neljas mõte on väga võimas minu jaoks.
Kui su süda on millessegi kaasatud,
kui sa end annad, siis su ustavus ja prioriteedid on tahtlikud.
Apostel Paulus räägib makedoonlaste ja armu kohta järgnevat:
"Nad ise on vabatahtlikult anunud meilt paljude palvetega,
et neil võiks olla osa eesõigusest aidata pühasid."
Nad palusid, et nad saaksid aidata vaeseid
kristlasi vastu võtta mõlemat:andi kui ka pühande teenimise osadust.
Kas sina oled sellele mõelnud kunagi?
Sinu anne versus prioriteedid ning sinu kaasatus versus ustavus.
Me tihti mõistame andmise tähtsust ja armastame seda osa.
Selline andmine tähendab, et sa sured oma valikutele,
mida sa teeksid nende finantsidega või sa sured millelegi iseendas.
See on aga kõige tähtsam. Osadus sisaldab endas ka
ohvrit, sest sa pead sageli surema oma isiklikule eesmärgile või
iseenda tahtele elu ja inimesi kontrollida.
Kui ma mõtlen sellele, siis paljud inimesed mõistavad
andmise tähtsust, kuid ei mõisteta lojaalsuse tähtsust.
5. salm jätkab sama laadi paralleeliga, mis on 4. salmis.
Nad olid varmad nii andide osas kui ka osaduses.
Osadus tähendab osa võtmist millest, mis on suurem.
See polnud veel kõik. Peale seda ütleb Paulus,
et see polnud veel kõik, sest esmalt olid nad end andnud Issandale
ja siis ka meile. Seega nad mõistsid oma prioriteete
ja ka ustavust. On tähtis jääda lahkeks.
Samuti kehtib ka, et me peame jääma lahkeks, olles lojaalsed.
On tähtis austada Jumalat ning kõike seda, mis on Jumala südames,
seda tööd, mida Tema teeb.
Sa pead ära otsustama, kes on sinu inimesed. Sa ei saa kuuluda
perekonda, kui sa seda ei tea. "Ma ei tule koju 7 päeva nädalas
kuna tahan selle, ja tollega tegeleda." Sa pead teadma,
kes on sinu inimesed. Meil peab olema üks vaimsus.
Me peame olema sihilikud oma annis ja osaduses.
Peame olema sihilikud esmalt Jumala suhtes ja siis Tema töö suhtes.
Ma tahan teid julgustada, et kui te toetute armule ja
annate end millegi jaoks koguduses, siis olge sihilikud ja
ustavad oma prioriteetidele. Räägin seda kui meie koguduse
pastor. Sest sellest lähtuvalt hakkame me olema need, mis
me usume end osa olevat. See, millele me anname maad,
võtab ka võimust vaimses atmosfääris ja määrav pole see,
millest me osa võtame, vaid millised me ise oleme.
Jumala arm oli välja valatud Makedoonia kogudustes.
"Nii me siis julgustasime Tiitust, et ta teie keskel viiks lõpule
korjanduse, nii nagu ta seda kord on alustanud."
Tiitus ei lahkunud lihtsakäeliselt ega öelnud:"Jajah, jätkake
samas vaimus." Ta andis jätkuvalt ka iseennast.
"Tead, Brian, ma olen seda juba piisavalt kaua teinud.
Ma olen endast palju andnud, olen olnud isegi juhtimisest osa."
Ärge saage minust valesti aru. Tõepoolest, olukorrad
ja ajad muutuvad. Siiski jääb inimesele võimalus
valida mitte elada häälestatusega, mis muudab neid kitsarinnaliseks.
Seda siis, kui soovid tõeliselt aidata inimesi. Ärgem andkem alla!
Tahtlikkus ja valmidus on need, mis kunagi ei muutu.
Nii ollakse ka häälestatud jääma lahkeks andjaks.
Tõde on see, et need, kes me oleme varem olnud,
ei määra seda, kes me oleme täna. See kogudus kujuneb selliseks,
kes me otsustame täna olla. Meie osa on iseennast anda.
Ehk on ka aeg, kus kogudused üle terve maailma peaks lõpetama
kultuuri ehitamise ja selle asemel otsustaksid olla kultuur.
Sest see on imeline. Ei ole võimalik inimlikult ehitada
kultuuri, küll on aga võimalus seda välja elada.
Kord paluti mul kõnelda ühes välisriigis ühele kogudusele.
Nad ütlesid, et vajavad muutust.
Me istusime juhtidega maha ja ma küsisin, et mida te oleksite
valmis muutma. Arutasime olukorra üle pikalt ja jõudsime
arusaamani, et nad ei olnud nõus mitte midagi muutma.
Poldud valmis muutma midagi organisatsiooni juhtimises.
Polnud probleemi Jumalaga. Jumal on Jumal ja Tema arm
on piisav. Ometi kokkuvõttes ei saa see organisatsioon kunagi olema
suurem või teistsugune kui nende endi olemus.
Taevane Isa, ma palvetan Jeesuse nimel, et kõik, kes
vaatavad seda saadet, nii meie ülikoolides kui ka üle televisiooni,
et me oleksime kogu oma südamega kaasatud kõigesse
sellesse, milleks Sina oled meid kutsunud!
Ma palun, et me toetuksime Sinu armule ja kõnniksime oma
kutsumuses. Me teame, et Sinus on meie tugevus ja kogu meie
lootus on Jeesuse nimes. Jumal, kui me ise püüaksime
kõike välja teenida, ei suudaks me seda kunagi.
Jeesus Kristus on meile teinud tee ja me võime käia hingamises.
Sest me ju teame meie Issanda Kristuse armu,
et Tema, kuigi Ta oli rikas,
sai meie pärast vaeseks, et meie saaksime
rikkaks Tema vaesusest. Jumal, ma palun, et me oleksime
inimesed, kes ehitaksid oma elu sellele ohvrile, mille Jeesus
meie eest tegi ning et me Sinu armu läbi mõistaksime,
kus me oleme. Jumal, aita palun meid Sinu armu mõõtu mööda
olla need, kelleks Sa meid oled kutsunud.
Seda me palume Jeesuse nimel.
Need Uue Testamendiaegsed inimesed Makedooniast
elasid läbi raskeid katsumusi. Ometi kõige selle keskel
räägib Piibel rõõmust nendes inimestes. Kuidas on siis
võimalik, et omatakse rõõmu ka vaesuses?
Olles külastanud mitmeid erinevaid vaesunud rahvuseid väga
ekstreemsetes olukordades, märkame me kohe, et palju kurvemaid
inimesi leidub jõukate seas. See ka näitab seda, et õnnelikkus
ei sõltu meie olukordadest. Ja tõeline rõõm on hoopis midagi
enamat. Rõõm on midagi, mis on sisemine ja võib esineda meis
hoolimata välistest oludest. See on ka see rõõm, mida
omasid Uue Testamendiaegsed makedoonlased.
See on tõeline elukvaliteet. Kui me ei lase välisel määrata
oma elukultuuri, vaid Jumala Sõnal, siis selle läbi on meil
tugev alustala, mis õpetab jääma meid lahkeks.
Seda nii meie sõnades, olukordades, mõtlemises ja ka ehk väheses,
mis meil on. Nii otsustasid elada makedoonlased.
Ma tean, et kui inimene on lõpetanud oma südamega kaasatud
olemise, siis kaks esimest asja, mis kaovad, on tema rõõm ja lahkus.
Nii juhtub kasvõi abielus. Rõõm jääb kaugele ja ollakse
napisõnalised. See on suhtes kultuuriga, kes me oleme
ja vastutuse kandmine seoses sellega.
Usun, et kui laseme Jumalal olla oma alustala, siis
rõõm ja lahkus saavad kasvada isegi suuremaks kõigest sellest,
millega me silmitsi seista võime. Ärgem alahinnakem Jumala väge, mis
koostöös meiega annab platvormi eluks,
mis ei saa ümber lükatud erinevate olukordade läbi.
Kord sai meie hea sõbranna teada, et tal on vähk.
Väga ootamatult diagnoositi tal verevähk.
3 kuu jooksul ta tervis halvenes märgatavalt.
Seejärel ta suri.
Kui oled noor laps ja oled kirikus üles kasvanud, siis usud kindlalt, s
et Jumal tervendab meid kõiki.
Minu küsimuseks jäi peale sõbranna surma, et miks Jumal,
kes on kõikvõimas, ei tervendanud teda?
Ta oli kõigest 16. a vana.
Ühel pühapäeval, nädal peale matuseid,
paluti mul ülistada Jumalat. Sel hetkel kui laulsin Jumalale,
kõneles Ta minuga. Ta nägi, kuidas ma seda vajasin.
Ta oli minu jaoks olemas. Piisavalt suur Jumal, et lasta mul näidata
näpuga Tema suunas. Ta lasi mul kogeda Tema suurust ning armastust.
Selle ülistuse jooksul mõistsin, et Tema on Jumal. Temal on
teada ajad ja kohad. Kuigi ma ei mõista lõpuni on Tema
troonil ja teeb kõik heaks.
Ma palusin, et Ta avaks mu silmad nägema seda, mida Tema tahab.
Leidsin rahu ja mõistsin, et Jumal on koos minuga.
Ma tõusen täitma ülesannet
Tõde on meie käes kui käime koos
Armastus näitab meile teed
Sa juhid iga meie sammu pimeduses
Sind tunda on meie ainus hüüd
Jumal siin oleme me Su ees alandlike südametega
Näha Sinu tahet sündimas on meie ainus soov
Las Armastus muudab meie olemust
et me kannaksime oma Looja nägu
Jumal siin me oleme Sinu ees alandlike südametega
et näha Sinu tahet sündimas
Las Armastus muudab meie olemust
et me kannaksime oma Looja nägu
Armastus näitab meile teed
Sa juhid iga meie sammu pimeduses
Sind tunda on meie ainus hüüd
Jumal siin oleme me Su ees alandlike südametega
Näha Sinu tahet sündimas on meie ainus soov
Las Armastus muudab meie olemust
Olen missioonil olen läkitatud sõnumiks on rahu
see sõnum jõuab kõikide rahvasteni
otsin inimesi kes usuvad
kas te siis ei näe et sõnumiks on rahu
see mida maailm vajab on rahu ja pääste
tervele inimkonnale rahu Jumalas
Ta on teinud ettevalmistusi Sinu jaoks juba enne seda,
kui maailm loodi. Sa oled loodud headeks tegudeks auks Jumalale.
Me teenime Jumalat, kes on kõikvõimas.
Ta igatseb, et võiksid Teda tunda, et Tema imepärane
vägi võiks saada ilmsiks sinu elus.
Rahurevolutsioon
Tänan, et vaatasite seda saadet. Ma olen rõõmus, et te seda
tegite, kuna see tähendab mulle palju. Olen tänulik selle võimaluse
eest rääkida inimestele elu sõnu. Hoolimata olukordadest,
milles me olla võime. Ma palvetan, et võiksin alati tuua lootusrikka
sõnumi inimeste ellu. Hoolimata sellest, kui lootusetu elu tundub.
See on ka hea, mis on Issandas Jeesuses Kristuses.
Ta annab meile aluse, millel on lootus.
Kui sa pole ehk kunagi palvetanud ja palunud Jumalat muuta oma
elu, siis täna on sinu võimalus. Su palve ei pea olema eriline,
küll aga siiras. Tänan taaskord, et olite koos minuga.
Soovin teile parimat. Ja pidage meeles, et parim on alles ees.
Tõlge: Triin Pöör