o
HILLSONG-TV Vapaana Jumalan armossa
Oletko tyytyväinen Jumalan antamaan armoon?
Se tarkoittaa tyytyväisyyttä siihen, kuka olet ja kuka et ole.
Usein koko elämä saattaa kulua tuntien tyytymättömyyttä siitä -
mihin Jumala meidät tarkoitti.
Kuitenkin yksi kaikkein stressittömimmistä tavoista elää -
on elää tyytyväisenä ja täysillä Jumalan antamassa kutsussa.
Tästä puhutaan tänään.
Ajoimme autolla Bobbien kanssa muutama vuosi sitten.
Olimme omissa ajatuksissamme.
Yhtäkkiä Bobbie kysyi: "Tuntuuko sinusta koskaan hämmentyneeltä?"
Hän oli stressaantunut tulevasta konferenssista, jossa aikoi puhua.
Hän siis kysyi, tunsinko itseäni koskaan hämmentyneeksi.
Vastasin: "Koko ajan."
Erityisesti urani aikana olen ollut koko ajan vähän hämmentynyt.
Joskus tuntui liian nuorelta -
kun aloitimme seurakunnassamme.
Muistan tehneeni asioita, jotka nyt tuntuvat kaukaisilta.
Esimerkiksi tapaamiset koulujen rehtoreiden kanssa-
-kysyäkseni saleja vuokralle, jotta voisimme kokoontua.
Se oli Baulkham Hillsin lähiöissä.
Varhaisina aikoina rakastimme tiettyjen asioiden tekemistä.
Tuntui, ettei kukaan muukaan tekisi niitä.
Poimimme automme kyytiin ihmisiä ja kuljetimme heidät seurakuntaamme -
upouuteen kirkkoomme.
On kulunut monia vuosia siitä, kun allekirjoitin paperit kirkossamme -
mutta tuolloin ei ollut muitakaan.
Maanantaiaamuisin kerätty kolehti tuotiin minulle.
Minä toimitin sen kirjaimellisesti pienen rahapussukan pankkiin.
Silloin tuntui, etten ollut omassa tehtävässäni.
Haasteet ovat muuttuneet sen jälkeen.
Silti aina tuntuu kuin virta kannattelisi -
-kun lähtee tälle uskomattomalle matkalle palvelemaan Jumalaa.
Siinä on voimaa -
kun tietää toteuttavansa Jumalan kutsumusta elämässään.
Siitä ei ole epäilystäkään Tuomarien kirjan 6. luvussa.
Tarina Gideonista on monelle tuttu.
Tässä on oivallisia esimerkkejä -
ihmisestä, joka on hämmentynyt Jumalan kutsusta.
Jae 11: "Ja Herran enkeli tuli ja istui Ofran tammen alle -"
Järkytyn aina lukiessani tuon. Onhan Oprah aika iäkäs -
mutten arvannut hänen eläneen jo Vanhan Testamentin aikaan.
"joka oli abieserilaisen Jooaan oma -"
"juuri kun tämän poika Gideon oli puimassa nisuja viinikuurnassa -"
"Ja Herran enkeli ilmestyi hänelle ja sanoi hänelle:"
"Herra olkoon sinun kanssasi, sinä sotaurho!"
"Niin Gideon vastasi hänelle: 'Oi, Herrani -"
"jos Herra on kanssamme, miksi kaikki tämä on meitä kohdannut?"
"Ja missä ovat kaikki ihmeelliset teot, joista isämme kertoivat:"
"'Herra on johdattanut meidät tänne Egyptistä'?"
"Mutta nyt Herra on hyljännyt ja antanut meidät Midianin kouriin.'"
"Silloin Herra kääntyi häneen ja sanoi: 'Mene tässä voimassasi -"
Gideonin ja Jumalan näkökulmat erosivat toisistaan melkoisesti.
Miettikääpä.
Ensimmäinen Gideonin lause koostui seuraavista sanoista:
Oi, jos, miksi, missä, mutta.
Jumala kutsuu häntä sotaurhoksi, ja Gideon alkaa voivotella.
"Jos Herra on kanssamme, miksi kaikki tämä on meitä kohdannut?"
"Ja missä ovat kaikki ihmeelliset teot, joista isämme kertoivat?"
"Mutta nyt Herra on hyljännyt." Oi, jos, miksi, missä, mutta.
"Silloin Herra sanoi: 'Mene tässä voimassasi -"
Pyydänkin teitä kirjoittamaan ylös, missä olette taitavia.
Miettikää vahvuuksianne ja Jumalan antamia lahjakkuuksia.
Kirjoittakaa vielä yksi lisää.
Jos siellä on nyt pari asiaa, kirjoittakaa vielä yksi.
Mitenhän kauan menee, kunnes kaikki vahvuudet on lueteltu?
Olisiko helpompaa keksiä asioita, joissa ette ole hyviä?
Olemme joskus tietoisempia heikkouksistamme ja puutteistamme -
kuin vahvuuksistamme ja siitä, mitä meillä on.
Uskon, että jokaisella täällä -
on Jumalan antamia vahvuuksia, lahjoja ja kykyjä.
Mekin usein näemme itsemme eri tavalla kuin Jumala näkee meidät.
On nähtävä itsemme Jumalan armon kautta.
Kuunnelkaa, mitä Paavali sanoo kohdassa Room. 12:3.
"Sillä sen armon kautta, mikä minulle on annettu, minä sanon -"
Paavali puhuu varmana siinä armossa, joka hänelle on annettu.
"Sillä sen armon kautta, mikä minulle on annettu -"
"minä sanon teille jokaiselle -"
"ettei tule ajatella itsestänsä enempää, kuin ajatella sopii -"
"vaan ajatella kohtuullisesti, sen uskonmäärän mukaan -"
"minkä Jumala on kullekin suonut."
Jumala on suonut ihan jokaiselle tietyn määrän.
Jakeessa 6 puhutaan erilaisista lahjoista -
jotka saadaan armon mukaan.
Pitäisi alkaa siis uskoa -
että armo on jokaiselle yksilöllisesti suunniteltu.
Siinä on kyse Jumalan kutsusta elämässä.
Kun uskotaan, että Jumala on antanut vahvuuksia -
eikä rajannut meitä puutteidemme ja kykenemättömyytemme mukaan.
Esimerkiksi 2. Kor. 8 kertoo olevan kyse antamisesta.
Kuunnelkaa tarkkaan Paavalin sanat jakeessa 12:
"Sillä jos on alttiutta -" Jos siis vain ymmärretään.
"niin se on otollinen sen mukaan kuin on varoja -"
"eikä sen mukaan, kuin niitä ei ole."
Jumalan kutsua ei voi täyttää, jos on sokaistunut puutteistaan.
Toki on paljon asioita, joita emme osaa ja joita meillä ei ole.
Jos alkaisin kertoa, mihin en kykene ja mitä minulta puuttuu -
jokainen minut tunteva tietää, että istuisimme täällä hyvin kauan.
Jumala ei ole koskaan toteuttanut lupaustaan elämässäni -
keskittymällä puutteisiini.
Juuri sitä paholainen tahtoo.
Hän tahtoo, että näkisin vain kykenemättömyyteni ja puutteeni.
On uskottava, että Jumala on antanut jokaiselle vahvuuksia.
Voitteko käsittää, -
että Jumala on suonut kullekin erilaisia lahjoja?
Ja ne on annettu kullekin uskonmäärän mukaan.
Ensinnäkin on uskottava, että meillä on vahvuuksia.
Teen yksinkertaisista asioista vaikeita.
57-vuotiaana näen kauas, koska tämä on hyvä silmäni.
Näen yläriviin saakka. Näytätte uskomattoman hyvältä siellä.
Olette yllättävän eloisan näköisiä takariviläisiksi siellä nurkissa.
Vasemmassa silmässäni on piilolinssi, jotta näen sormukseni.
Muuten se näkyisi epäselvästi. Kuulostaa yksinkertaiselta, eikö?
Toisilla piilolinssien laitto sujuu kuin tanssi -
mutta itselleni se on vuosienkin jälkeen traumaattinen kokemus.
Jos kertoisin piilolinsseistäni, tarinointiin menisi hyvin pitkään.
Kerran ajoin kaupunkiin, kun olin laittanut linssit silmiini.
En tiennyt mikä oli vialla, mutta se oli yhtä painajaista.
Kaikilla vastaantulevilla autoilla oli neljät etuvalot.
En tiennyt mistä välistä ajaa. Kaikki näkyi sumuisena.
Kirkossa en pystynyt lukemaan Raamattua.
Lopulta revin linssit silmistäni ja tajusin laittaneeni ne väärinpäin.
Kerran olin lentokoneen vessassa.
Koska Australiassa välimatkat ovat pitkiä, aikaa voi käyttää -
irrottaakseen nenä- tai korvakarvoja tässä iässä.
On elettävä omassa armossaan.
Tai sitten voi vaikka vaihtaa piilolinssit.
Sillä kertaa näin huonosti, mitä olin tekemässä.
Sain piilolinssin sormenpäähäni ja kohotin sitä valoa kohden.
Silloin tuuletin imaisi linssin sisäänsä.
Se siitä.
On paljon asioita, joihin emme kykene ja mitä meiltä puuttuu.
Paavali neuvoo, ettei pidä elää sen mukaan, mitä puuttuu -
vaan Jumalan antaman armon mukaan uskoen vahvuuksiinsa.
Toiseksi Paavali neuvoo, että vahvuuksia pitää hyödyntää.
Jokaisella on erilaisia lahjoja Jumalan antaman armon mukaan.
Lahjat toimivat jokaisen omilla, erityisillä armonalueilla.
Sitten Paavali kehottaa käyttämään lahjoja.
On surullista, kun Jumala antaa lahjoja ja kykyjä ihmisille -
ja nämä jättävät ne käyttämättä.
Uskon, ettei tehtävämme ole laittaa lahjoja sivuun.
Hän ei tee meistä tietynlaisia ja käytä sitten päinvastaisesti.
2. Tim. 1:9 on yksi suosikkijakeistani.
Se kertoo, että Hän on pelastanut ja kutsunut meidät -
oman aivoituksensa ja armonsa mukaan.
Miettikääpä.
Jumalan pelastuksen ja armon välissä -
ovat kutsumus ja tarkoitus.
On käsitettävä vahvuutemme, eikä mietittävä puutteitamme.
Ihmisluonto on taipuvainen haluamaan aina jotakin muuta.
Jumala voi tehdä suuria tekoja, kunhan tyydymme Hänen armoonsa.
Jumala voi tehdä ihmeitä kyvyillä -
jotka meistä näyttävät vähäpätöisiltä muihin verrattuna.
Jumala voi käyttää näitä Sanansa täyttämiseen.
Hän voi tehdä meistä ylisuorittajia.
Jos seurakuntamme olisi perustunut sen pohjalle, mihin emme kykene -
se ei olisi tällainen mahdollisuus, joksi se on muodostunut nykyään.
"Se on otollinen sen mukaan kuin on varoja."
Kirjoitukset sanovat: "Käytä sitä."
Jokainen koripallosta kiinnostunut tietää, -
että NBA:n loppuottelu oli tiukka kamppailu tänä vuonna.
Miami Heat vastaan Dallas Mavericks.
Miami Heatiin kuuluu joitakin maailman parhaita pelaajia -
jotka hyppivät ja juoksevat. Dallas Mavericks kuitenkin voitti.
Dallas Mavericksin valmentaja sanoi televisiossa: -
"Joukkueeni jäsenet eivät juokse nopeiten, -
eivätkä hyppää korkeimmalle."
He eivät selvästikään voita kun vastassa on nopeita juoksijoita -
ja korkealle hyppääviä supertähtiä.
He siis maksimoivat voimansa.
Se pätee myös palvelutehtävään ja tarkoitusten saavuttamiseen.
Maksimoidaan voimamme.
On uskottava vahvuuksiinsa ja hyödynnettävä niitä.
Lisäksi on oltava tyytyväinen Jumalan antamiin vahvuuksiinsa.
Paavali sanoo: "Puhun siinä armossa, joka minulle on annettu."
Puhuessaan hänellä oli arvovaltaa.
Sunnuntaina puhuimme niistä asioista, mitä Paavali ei ollut.
Hän itse ja muut ihmiset kertoivat monia sellaisia asioita.
Kuitenkin puhuessaan arvovaltaisesti hän sanoi:
"Puhun siinä armossa, joka minulle on annettu."
Kuunnelkaa vielä yksi jae. 2. Kor. 10.
Nämä ovat loistavia jakeita johtajille, -
jotka tahtovat elää Jumalan antaman armon mukaan.
Paavali puhuu jakeessa 2. Kor. 10:12.
"Sillä me emme rohkene lukeutua emmekä verrata itseämme eräisiin -
jotka itseänsä suosittelevat; mutta he ovat ymmärtämättömiä -
kun mittaavat itsensä omalla itsellään -
ja vertailevat itseään omaan itseensä."
"Me taas emme rupea kerskaamaan yli määrän -
vaan ainoastaan sen määrätyn vaikutusalan mukaan minkä Jumala -
on asettanut meille määräksi."
Kun ajattelemme rajoja, ajattelemme rajoituksia.
Lensimme Bobbien kanssa viime viikolla USA:sta Australiaan.
Meidän piti tulla Sydneyhin, mutta pilotti kiersi Melbournen kautta.
Joka tapauksessa lentokone lensi määrätyllä alueellaan.
Sen määrätty alue käsittää periaatteessa seuraavat:
Terminaaliin parkkeeraaminen ja hinattavana oleminen.
Kiitoradalla kulkeminen ja lentoon nousu.
Lentäminen taivaalla ja kiitoradalle laskeutuminen.
Taas terminaaliin parkkeeraaminen ja hinattavana oleminen.
Minä ainakin tykkään, että kone pysyy määrätyllä alueellaan.
Lentokone voi kuljettaa kauemmaksi kuin mikään muu kulkuväline.
Mietitäänpä määrättyä aluettamme.
Paavali sanoi elävänsä Jumalan määräämän vaikutusalan mukaan.
Ajattelemme heti rajoituksia.
Kun uskotaan Jumalan antamaan armon määrään -
ei ajatella teelusikallista.
Ei ajatella ruokalusikallista, kupillista tai ämpärillistä.
Ajatellaan mieluummin kontillista, kun on kyse Jumalan armosta.
Jumala voi tehdä ihmeitä meidän puutteistamme huolimatta.
Uskon sydämeni pohjasta seuraavaan.
Luotetaan siis Jumalaan niissä vahvuuksissa, mitä meillä on -
ja hyödynnetään niitä ja eletään niihin tyytyväisinä .
Paholainen yrittää saada meidät vertailemaan, luokittelemaan -
suosittelemaan ja mittailemaan itseämme.
Kun elämme Jumalan antamalla armonalueella -
siellä voidaan tehdä mahdottomiakin asioita.
Siellä eivät hallitse kaupunkisi koko tai haasteidesi mitat.
Siellä eivät hallitse ne asiat, jotka koettavat vastustaa.
Seurakuntaa johtaessani minulle sopii parhaiten spontaani tyyli.
Tykkään olla spontaani.
Kun pidän jumalanpalvelusta spontaanisti -
voin pitää sen Pyhän Hengen voimassa.
Kun olen hermostunut, spontaanius katoaa ensimmäiseksi.
Kun emme ole tyytyväisiä kutsumukseemme -
hermostumme ja kadotamme monia mahdollisuuksia.
Olkaamme tyytyväisiä siihen, keitä olemme.
Luetaan vielä huikea psalmi 25.
Jakeet 13 ja 14. Luen vain jakeen 14:
"Herran neuvo on tunnettu niille, jotka häntä pelkäävät."
Neuvo on kuin salaisuus.
Tahdon ihmisten kysyvän: "Mikä on salaisuutesi?"
Tahdon johtaa seurakuntaa, josta ihmetellään samaa.
Sitä ei voi selittää järjellä.
Ihmiset selittelevät: "Sen täytyy johtua tästä tai tuosta..."
Jumalan salaisuus kuuluu niille, jotka luottavat Häneen -
ja elävät annetussa armossa.
Silloin voidaan elää sellaista elämää, jota Raamattu kuvaa -
onnekkaaksi ja kadehdittavaksi.
Silloin elämässä on jotakin sellaista, joka ei käy järkeen.
Silloin ihmiset kummastelevat "Mikä on tuon salaisuus?"
Rukoilen Australian seurakuntien puolesta -
sanoivatpa tilastot tai tutkijat mitä tahansa -
tekivätpä ateistit tai Jumalan vihaajat mitä tahansa -
että jatkamme elämäämme niin, että he kummastelevat:
"Mikä on heidän salaisuutensa?"
"Herran neuvo on tunnettu niille, jotka häntä pelkäävät."
Room. 12:ssa Paavali kertoo meille annetun lahjoja -
saamamme armon mukaan.
Hän aloittaa sanoen: "Puhun siinä armossa, joka minulle on annettu."
Hän otti armon henkilökohtaisesti ja ymmärsi -
että hänen puhetapansa ja yleisönsä kuuluivat armon alueelle.
Silloin hän puhui sillä tavoin arvovaltaisesti -
kuten hän uskoi Kristuksen vaikuttavan elämässään.
Kun elämme omassa armossamme ja olemme siihen tyytyväisiä -
saamme arvovallan, joka ei ole röyhkeää ja tunkeilevaa.
Se ei perustu omaan itseemme, vaan Jumalan antamaan armoon.
Kun mietit elämääsi -
oletpa sitten kotirouva, bisnesmies, vähän molempia tai vaikka äiti.
Oletpa mukana seurakuntaelämässä tai mikä ikinä kutsumuksesi onkaan.
Jos vain uskot toimivasi Jumalan armon alueella-
-olet alueella, jonka Jumala on antanut armossaan hoitoosi.
Silloin heikkouksien, haasteiden ja vastustuksen aikana -
sillä on tuki, jonka vain Jumala voi antaa.
Sitä tarkoittaa armonalueella eläminen.
Uskon, että jokainen voi elää siellä.
Minulla on sairaus nimeltä neurofibromatoosi.
Se on itse asiassa häiriö -
josta kärsii noin yksi 3500 australialaisesta.
Joillakin on ulkoisia iho-oireita kuten minulla.
Joillakin on sisäisiä oireita.
Monet tuijottavat ja kuiskailevat.
Erityisesti siellä, missä minua ei tunneta.
Tiedän, että he puhuvat ja tuijottavat.
Se on vain siedettävä, eikä sen saa antaa häiritä.
Kun antaa jonkin häiritä -
se estää tekemästä sitä, mitä on tarkoitus tehdä.
Vaikein voitettava ihminen elämässä on oma itse.
Se ei ole kukaan muu.
Jos Jumala on kutsunut johonkin, niin pitää vain antaa mennä.
Tänään käsittelemme ristinkuolemaa.
Rakastan lapsityötä seurakunnassa. Tämä on 20. vuoteni Hillsongissa.
Rakastan mitä teen ja teen mitä rakastan.
Nautin myös vapaaehtoistyöstä koripallovalmentajana.
Lapset valtuutetaan kurkottamaan mahdollisuuksiinsa -
ja kehittämään kykyjään.
Olen myös varapääjohtajana neurofibromatoosi-yhdistyksessä.
Olen toiminut yhdistyksen edustajana -
niin hyvin kuin osaan.
En tekisi näitä asioita, jos en olisi kohdannut Kristusta.
Uskon, että kuka tahansa voi tehdä mitä tahansa.
On kuitenkin kiinni itsestä -
että lähtee liikkeelle ja antaa Jumalan toimia.
Silloin kykenee asioihin, joihin on kutsuttu.
Kiitos seurastasi! On mahtavaa jakaa elämän ja toivon sanomaa -
joka on sanoma Kristuksesta.
Jeesuksen Kristuksen voimassa on mahtavaa se -
että mitä Hän tahtoo antaa, on henkilökohtaista.
Se tarkoitettu on ihmiskunnalle ja jokaiselle. Myös sinulle.
Jumala tunnetaan henkilökohtaisessa suhteessa Jeesuksen kanssa.
Jeesus sanoi: "Jokainen, joka huutaa Herran nimeä, pelastuu."
Jumalan viesti on tarkoitettu kaikille ja se on voimallinen.
Valitse tänään elämä Kristuksessa.
Kiitos seurastasi ja muista: Jumala on puolellasi.
Kun huusin puoleesi, vastasit minulle
Silloin toivo sielussani kasvoi
Kohotan käteni ja käännän katseeni Jumalaan -
joka parantaa sydämeni ja antaa rauhan
Olet enemmän kuin -
sanani voivat koskaan kertoa
Olet Herra kaiken yläpuolella
Kaikkien päivieni yllä
Katson tämän ajan läpi
Kiinnitän katseeni Sinuun
Vain Sinuun
Palvon ja ylistän Sinua
Korotettakoon nimeäsi ikuisesti
Korotan ääneni -
ja laulan nimeäsi
Annoit elämäsi syntieni tähden ja poistit häpeäni
Olet enemmän kuin -
sanani voivat koskaan kertoa
Olet Herra kaiken yläpuolella
Kaikkien päivieni yllä
Katson tämän ajan läpi
Kiinnitän katseeni Sinuun
Vain Sinuun
Palvomme Sinua, Herra
Tahdomme olla Jumalan edessä vanhurskaita.
Raamatun mukaan elämää voi hallita vain vastaanottamalla kaksi lahjaa:
Armon runsauden ja vanhurskauden lahjan.
Et käsitäkään, kuinka voimakas ja vaarallinen olet.
Kun olet Jumalan läsnäolossa, jokin säteilee sinusta.
Sinusta heijastuu valoa, joka sokaisee paholaisen.
Jumala loi koko maailmankaikkeuden.
Siellä jossakin on pikkuriikkinen maapallo, jolla sinä tallustelet.
Tähän kaikkeen Jumala puhalsi elämän hengen.
Suomennos: Anna-Kaisa Penttinen