o
Seitsemän klassista tapaa joutua armon ulkopuolelle 2/2
Oletko koskaan erehtynyt -
vertailemaan, luokittelemaan -
tai mittailemaan itseäsi muihin ihmisiin nähden?
Teemme usein tällaisia virheitä.
Surullista kyllä se on klassinen tapa -
elää armon ulkopuolella.
Armon, jonka Jumala on antanut erityisesti sinulle.
Virvoittakoon tämä sanomani niin, että voit elää armossa.
EDELLISESSÄ JAKSOSSA
On klassisia tapoja -
joutua armon ulkopuolelle.
On parempi miettiä asiaa siltä kannalta, -
että pysytään siinä paikassa, johon Jumala on asettanut.
On hyvin helppoa -
olla tyytymätön siihen, mihin Jumala on meidät asettanut, -
ja lähteä sen ulkopuolelle.
Eräs klassinen tapaus on, kun teemme asioista omiamme.
Ei pidä tehdä asiasta omaansa, -
vaan asia, jossa eletään Jumalan osoittamassa armossa.
Silloin ei ole ketään, -
joka elää alisuorittajana.
Jumala tekee monin verroin enemmän -
kuin ikinä voidaan edes ajatella.
Todellisuudessa meidän kaikkien tulisi kiittää Jumalaa, -
että armolla on hyvin vähän tekemistä ansaitsemisen kanssa.
Jos Jumala antaisi meille sen, mitä ansaitsisimme, -
olisimme pulassa. Älkää antako sen tapahtua -
millään tasolla elämässänne, kun alatte miettiä ansaitsemista.
Mutta ei lähdetä sille tielle, -
jossa eletään itseämme suositellen.
Neljäs asia on itsensä mittaaminen.
2. Kor. 10:12 sanoo vertailusta:
"He vertailevat itseään omaan itseensä."
Mittaamisesta taas sanotaan:
"He mittaavat itsensä omalla itsellään."
Toisin sanoen he katselevat omaa merkitystään.
Onpa se sitten hengellistä tai jotain muuta.
Heidän mittauksensa eivät vastaa heidän odotuksiaan.
Koska he eivät elä armossa ja näe Jumalan antamaa armoa, -
he lähtevät väärälle tielle.
Tahdon rohkaista, ettet eläisi sillä tavalla.
Kerron eräästä henkilöstä, jonka te kaikki tunnette.
Hän kuului henkilökuntaamme.
Hänellä oli hyvä tehtävä seurakunnassamme.
Se oli suhteellisen pieni tehtävä -
pastorina ja johtajana.
Kerran hänen tehtävänään oli hakea eräs vieraamme lentokentältä.
Hän meni hakemaan vieraan, -
joka oli melko kuuluisa täällä.
Vieras tipautti laukkunsa ja jatkoi kävelyään.
Meidän miehemme kantoi hänen laukkunsa.
Sellainen asenne jatkui koko automatkan ajan.
Tuon tässä oman korteni kekoon.
Joka tapauksessa vieras mittasi itseään niin, -
että hän kohteli tätä henkilöä uskomattoman epäkunnioittavasti.
Kuulin tämän tarinan useita vuosia myöhemmin.
Sitten tapahtui ihmeellinen asia.
Heille kävi seuraavasti kuluvien viikkojen aikana.
Hän, joka oli kantanut laukkuja nöyrästi ja hakenut vieraan, -
teki viikkojen kuluttua sen toisen miehen työtä.
Nykyisin hän toimii pastorina monille tuhansille ihmisille.
Se oli hyvin mielenkiintoista.
Joskus mittaamme itsemme omalla itsellämme ja elämme siitä käsin.
Jumalalla on selittämätön kyky laittaa ihmiset asemiinsa -
ja ottaa heidät pois niistä.
Rohkaisen, ettet eläisi mittailen itseäsi.
Tein kerran kamalan virheen, -
kun ostimme Bobbien kanssa isälleni paidan isäinpäiväksi.
Ostimme miesten S-koon, koska hän ei ollut kovin iso mies.
Isä oli siitä kovin pahoillaan.
Täälläkin on varmasti joku S-kokoinen.
Se on parempi kuin XXL, jota minun on käytettävä.
Isä oli joka tapauksessa poissa tolaltaan.
Hän sanoi: "En ole S-kokoinen!"
Hän ihan todella vihasi, että häntä pidettiin pienenä miehenä.
Hän oli kyllä melko pieni, -
mutta hän vihasi, jos häntä pidettiin sellaisena.
Ajatellaan asiaa erillään vaatteiden koista.
Sillä ei ole väliä oletko fyysisesti pitkä tai lyhyt.
Mies, joka on sydämeltään ja merkitykseltään pieni,-
alkaa verrata muita itseensä.
Muihin vertaaminen ei vaikuta heihin laisinkaan.
Vertaaminen ei muuta heitä tai heidän merkitystään.
Se vaikuttaa vain itseesi. Eletään siis armon alueella.
Luotetaan Jumalaan, koska Hän tekee -
suurista asioita pieniä ja pienistä uuria.
Ja Hän tekee asiat, niin kuin Hän tahtoo.
Viidenneksi: Älä luokittele itseäsi, älä vertaile, suosittele tai mittaile itseäsi.
2. Kor. 10:14, Paavali sanoo:
"Sillä me emme kurota itseämme liiaksi, -"
"ikäänkuin emme teihin ulottuisikaan, -"
"sillä olemmehan ehtineet -"
"Kristuksen evankeliumin julistamisessa teihinkin asti."
Paavali tarkoittaa, että he aloittivat julistamisen korinttolaisista, -
mutteivät julistaessaan kurottaneet heihin.
On useita tapoja kurottua siten, että joudutaan armon ulkopuolelle.
Yksi tapa on yrittää miellyttää kaikkia.
Kun Paavali sanoi tehneensä itsensä kaikkien palvelijaksi, -
hän yrittänyt miellyttää kaikkia, vaan voittaa kaikki.
"Pelastaakseni edes muutamia." On suuri ero sen välillä, -
yritetäänkö tavoittaa ihmisiä voittamalla heidät Kristukselle -
vai yritetäänkö elää miellyttäen kaikkia.
Ei ole mahdollista miellyttää kaikkia.
Olen täysin sinut sen asian kanssa, -
että seurakuntamme ei ole kaikkien makuun.
Olen aina ajatellut niin. Se miellytä kaikkia, -
mutta minua ja monia teistä se miellyttää. Siksi olemme täällä.
Jumala on siunannut sen. Seurakunta on enemmän kuin me.
Jumalan seurakunta on laaja ja monenkirjava.
Siellä on tilaa pienille, suurille ja kaikille siltä väliltä.
Jumalalla on omat tapansa ja oma seurakuntansa.
Kaikkia ei vaan voi miellyttää.
Kun alamme miellyttää kaikkia, kurotamme itsemme ulkopuolelle.
Et voi tehdä niin itse.
Emme tietenkään tahdo elää tavoittamatta ihmisiä, -
mutta se on eri asia kuin yrittää pitää kaikki tyytyväisinä.
Silloin kurotamme itsemme ulkopuolelle.
Jos yritämme toteuttaa kutsumustamme omassa voimassamme, -
kurotamme itsemme ulkopuolelle.
Paavali sanoo: "Sillä me emme kurota itseämme liiaksi, -"
"ikäänkuin emme teihin ulottuisikaan."
Paavali tiesi toimintapiirinsä ja kutsumuksensa.
Jumalan antaman alueen rajoissa hänen elämänsä oli suurta.
Rajat eivät tarkoittaneet rajoitteita, vaan armon aluetta.
Se oli toimintapiiri, johon Jumala oli kutsunut.
Kun toimitaan johtajana omalla alueella, -
pysytään siellä eikä kuroteta se ulkopuolelle.
On muitakin tapoja tehdä niin.
Uskon, että tässä piilee siunaus.
Nämä asiat koskevat meitä myös seurakuntana.
Jos yritämme olla mieliksi kaikille ihmisille, -
yksinkertaisesti menetämme sen voiman, joka meillä on.
Pysytään siinä, mihin Jumala on meidät kutsunut.
Pysytään siinä tyytyväisinä.
Tyydytään armoon, jonka Jumala antoi Jeesuksen nimessä.
Kuudes kohta löytyy jakeesta 15.
Kuunnelkaa Paavalin sanoja:
"Emme kerskaa yli määrän, emme muiden vaivannäöistä."
En pysähdy tähän pitkäksi aikaa. "Teidän uskonne lisääntyessä -"
"me oman vaikutusalamme mukaan kasvamme teidän keskuudessanne."
Paavali sanoo, ettei pidä kerskata yli määrän.
Puhuin jo aiemmin itsensä suosittelemisesta.
Puhuin myös minä-sanan käytöstä.
Tiedättehän, että rakastan isääni, -
joten älkää luulko, että soimaan häntä tänään.
Työskentelin hänelle vuosia sitten, kun hän oli pastorina kirkossa.
Sanoin usein hänelle, että pitäisi tehdä sitä ja tätä, -
perustaa kirkko jonnekin tai aloittaa jotakin muuta.
Muistelen tätä hymyssä suin, -
koska hän katsoi minua kuten olisi kuullut maailman tyhmimmän idean.
Ei vaineskaan. Hän oli aina mahtava minua kohtaan.
Minusta kuitenkin tuntui siltä, joten menin matkoihini.
Sitten hän saattoi yllättää seuraavalla viikolla kirkossa.
Hän saattoi sanoa: "Rukoilin ja Herra puhui minulle, -"
"että rakennetaan tänne kirkko."
Kyselin mielessäni: "Herrako? Minähän sen sanoin viime viikolla."
Kunnia Jumalalle. Se oli varmastikin hyvä juttu.
Joka tapauksessa -
meidän ei tarvitse kerskata muiden vaivannäöstä.
Sellainen on aina surullista.
Juttelin erään miehen kanssa tänään.
Muistelin paria tapausta, -
kun joku oli toiminut tietyssä pappisvirassa tai vastaavassa.
Joskus joku kertoo minulle pääpiirteittäin -
mitä hän teki, jotta joku toinen alkoi menestyä.
"Minä tein sitä ja tätä, minä nostin hänet täältä tuonne."
Tuollaisissa tapauksissa olen aina sanonut lähimmäisilleni, -
etteivät toiset nostaneet heitä minnekään, -
vaan he pääsivät pikemminkin toisten kyydissä mukaan.
Jos ei ajatella asiaa ihmisiin liittyen, -
voidaan väittää siunauksen ja voitelun tulleen rakennuksesta.
On totta, että jos kerskataan muiden vaivannäöstä, -
pian huomataan, ettei olekaan kyse itsestä.
Tiedättehän tarinan, joka kertoo - korvaamattomasta miehestä
ja vesiämpäristä. Vedessä oli tiili.
Kun tiili otettiin vedestä pois, -
vesi täytti sen paikan.
Tätä tapahtuu seurakuntaelämässä kerta toisensa jälkeen.
Kuinka usein Herra onkaan kutsunut jonkun eri tehtäviin.
Olen kauhistellut silloin, kuinka pärjäämme ilman häntä.
Mitään ei kuitenkaan menetetä.
Seuraavalla viikolla Herra voitelee jonkun toisen.
Heidän auktoriteettinsa ja arvostuksensa vain kasvaa.
Monia tällaisia tapauksia on ollut tänä vuonna.
Darleen ja Mark ovat lähteneet pastoreiksi kirkkoonsa rannikolle.
Poikani Joel lähti New Yorkiin. Muitakin on lähtenyt.
En muista koskaan aiemmin seurakuntamme historiassa olleen -
tällaista yhteyttä ja puhdasta voimaa sunnuntaisin.
Näen täällä Jumalan armoa yhä uudelleen ja uudelleen.
Eräs asia, jota ei koskaan pidä tehdä, -
on ajatella sydämessään tämän olevan omaa ansiotamme -
ja alkaa kerskailla muiden saavutuksilla, -
ja ottaa kunnia itselle.
Se ei vaan ole todellista.
Yhdessä muodostamme mahtavan joukkueen.
Sinä, minä ja me kaikki yhdessä muodostamme mahtavan joukkueen.
Mutta heti kun teemme siitä oman asiamme, -
tulemme katkerasti kokemaan, ettei koskaan ollut kyse meistä.
Tuntekaamme siis sydämemme ja eläkäämme sen mukaan.
Seitsemänneksi kerron viimeisen asian.
Armon ulkopuolelle joudutaan, -
kun emme kykene kasvamaan muiden keskuudessa suuriksi.
Tahdon kehottaa teitä seurakuntana kuten Paavalikin:
"Emme kerskaa yli määrän, emme muiden vaivannäöistä, -"
Jae 15: "mutta meillä on se toivo, että teidän uskonne lisääntyessä -"
Näin hän sanoo korinttolaisille.
"me oman vaikutusalamme mukaan kasvamme -"
"teidän keskuudessanne niin suuriksi, että saamme -"
"viedä evankeliumin myöskin tuolla puolen teitä oleviin maihin."
"tahtomatta kerskata siitä, mikä on valmista toisten vaikutusalalla."
Tämä jae on voimakkaan antelias.
Kuunnelkaa ja omaksukaa vielä kerran, mitä Paavali sanoo.
"Emme kerskaa yli määrän, emme muiden vaivannäöistä, -"
"mutta meillä on se toivo, -"
"että teidän uskonne lisääntyessä me oman vaikutusalamme mukaan -"
"kasvamme teidän keskuudessanne niin suuriksi, että saamme -"
"viedä evankeliumin myöskin tuolla puolen teitä oleviin maihin."
Entä jos käännetäänkin se ympäri? Pastori voi tehdä niin.
Entä jos se toimii toisinkin päin?
Olemme puhuneet ihmisille seurakunnassamme jo vuosia -
kuinka jokaisen tulisi elää näkynsä mukaan, -
Jumalan antaman tarkoituksen ja kohtalonsa mukaan.
Kun ihmisiä opetetaan, heillä pitäisi olla näky elämästään.
Tunne kohtalosta ja tarkoituksesta.
Sellaiset ihmiset ottavat yleensä opettajansa melko vakavasti.
Silloin seurakunta on täynnä ihmisiä, -
joilla on näky ja tarkoituksentunne elämästään.
Joskus tämä laajenee myös ulkopuolisille alueille.
Uskon, että myös meillä on oltava sellainen henki, -
että sallimme ihmisten suureta keskuudessamme niin, -
että he voivat lähteä Jumalan antamiin tehtäviinsä.
Älkää nyt kaikki lähtekö heti ensi viikolla.
Olen todellakin sitä mieltä, -
että eräs parhaimpia koetuksia johtajuudelle on, -
kun ihmiset menevät pidemmälle kuin johtajansa.
Heidän pappeutensa ulottuukin vielä pidemmälle.
Se on yksi parhaimpia sydämen koetuksia.
Tyydytään Jumalan antamaan armoon.
Uskotaan se, että Jumala on sanonut rakentavansa seurakuntaansa.
Hengen ja sydämen tulee olla anteliaita.
Joskus joku pyytää minua kertomaan, löisinkö vetoa sen puolesta, -
onko ajoitus oikea vai väärä.
Kun joku on kertonut Jumalan kehottaneen häntä lähtemään, -
en ole koko seurakuntamme historian aikana kieltänyt ketään menemästä.
Muita kontrolloimalla joudutaan vain pois armon alueelta, -
miltä tahansa tilanne näyttääkään.
Ei tule yrittää kontrolloida ihmisten kohtaloita, -
sillä jokaisella täällä on oikeus omaan näkyynsä.
Tiedän, missä tehtävissä monet teistä toimitte, -
mihin Jumala käyttää teitä ja on voidellut teidät -
ja mihin olette kutsutut.
Siinä mielessä ette ole lähdössä minnekään.
Tiedän myös mitä käy, jos aletaan kitsaiksi ihmisten suhteen.
Jos ollaan anteliaita köyhille ja puutteenalaisille, -
mutta kitsaita lähimmäisille, joudutaan armon ulkopuolelle.
Seurakunnalla tulee olla antelias sydän, sielu ja mieli, -
eikä sen tule kontrolloida ja pidätellä.
Meidän tulee antaa toisten kasvaa keskuudessamme -
Jumalan antamassa vaikutusalassa.
Seurakuntamme hedelmällisyyttä ihmetellään jatkuvasti.
"Kuinka seurakuntanne on laajentunut New Yorkiin, -"
"Lontooseen ja Cape Towniin?" "Kuinka pidätte samaa henkeä yllä?"
Se tosiaan on sama henki kuin täällä.
Jos elämme hengessä, -
jossa sallimme ihmisten lähteä ulkopuolisille alueille -
ja jos he saavat kasvaa keskuudessamme, -
sekä he että me tulemme siunatuiksi ja Jumalan työ etenee.
Silloin pysymme vaikutuspiirissä, jonka Jumala on osoittanut.
Se on paras mahdollinen tapa elää.
Huolehditaan omasta sielusta ja hengestä.
Ei eletä luokitellen ja vertaillen, suositellen ja mittaillen, -
kurottaen ja kerskaillen jonkun muun saavutuksilla .
Ei yritetä pidätellä ja hallita ihmisiä niin, -
ettei kellään saa olla näkyä omasta elämästään.
Kun eletään vapautuksen hengessä, eletään armon alueella.
Niin kotona, työpaikalla kuin seurakunnassakin -
olkaamme ihmisiä, jotka tekevät asioista Hänen asioitaan.
Älkäämme tehkö asioista omiamme vertaillen ja mittaillen itseämme -
omalla itsellämme ja kurottaen itseämme.
Jätetään sana "itse" kokonaan pois.
Rakennamme Hänen seurakuntaansa. Kyse on Hänestä, -
tämän muistaessamme näemme Jumalan tekevän
mitä Hän tahtoo tehdä seurakunnassaan.
Jeesuksen nimessä, aamen.
Paavali sanoi: "Ei tule ajatella itsestänsä enempää, -"
"kuin ajatella sopii, vaan ajatella kohtuullisesti, -"
"sen uskonmäärän mukaan, minkä Jumala on kullekin suonut."
Ajatus, että Jumala mittaa meitä, kääntyy mielissämme rajoitukseksi.
Paavali puhui myös elämisestä Jumalan asettamassa vaikutusalassa.
Kun mietit Jumalan antamia rajoja, -
tuntuvatko ne teelusikalliselta vai ruokalusikalliselta?
Onko kyseessä ämpärillinen vai säiliöllinen? Ehkä koko kontti?
Kun Jumala annostelee armoaan ja tarkoitustaan, -
Hänen armossaan on enemmän kuin tarpeeksi.
Se on kaikkivoipaista ja riittää kaikkeen, -
mihin Hän on meidät kutsunut.
Paavali varoittaa tekemästä asioista omiamme.
Kun teemme asioista omiamme, -
ajattelemmepa itsestämme sitten liikaa tai liian vähän, -
joudumme aina pois armon alueelta.
Olen puhunut klassisista tavoista elää armon ulkopuolella.
Kun teemme asioista Hänen asioitaan ja elämme Hänen armossaan, -
elämme vaikutusalalla, jossa lupaukset ja mahdollisuudet täyttyvät -
ja olemme kaikkea sitä, mihin Jumala on kutsunut.
Mikset päättäisi tänään alkaa elää Jumalan antamassa armossa?
Jotta voit tehdä niin, on ensimmäiseksi uskottava, -
että Jumala on armossaan antanut sinulle uskonmäärän.
Hän on antanut lahjansa sen armon mukaan, mikä meille on annettu, -
kuten kohdassa Room. 12:6 sanotaan.
Liike-elämä ei ole helppoa.
Se on hyvin stressaavaa.
Asiakkaat, peruutukset, -
tuotteiden saapumisongelmat ja varasto tyhjänä.
Tällaiset pienet asiat aiheuttavat sekaannuksia.
Myyntiedustaja oli tulossa vierailulle, -
kuten aina neljän viikon välein.
Tiesin, että hänen vaimonsa lonkka oli leikattu.
Leikkaus oli epäonnistunut.
Myyntiedustaja oli hyvin yllättynyt, että kaupankäynnin ohella -
kyselin hänen vaimostaan ja soitinkin hänelle.
Rukoilin hänen puolestaan muutaman kerran puhelimessa.
Pidin itseni tietoisena vaimon leikkauksesta ja kuulumisista.
Myyntiedustaja sanoi: "Olemme tehneet työtä yhdessä yli 20 vuotta, -"
"ja sinä muistat aina kysyä kuinka lapseni ja lastenlapseni voivat."
"Tarvitsemme sinunlaisia työntekijöitä, jotka eivät -"
"ajattele vain liiketoimia ja rahaa, vaan välittävät -"
"ystävistään ja tietävät heidän elämäntilanteensa."
Vaikka meillä olisi kiireitä, olemme täällä yhtä tarkoitusta varten:
laajentaaksemme Jumalan valtakuntaa.
Kirkko on hyvä asia. Siellä käydään sunnuntaisin.
Mutta oikeastaan kaikki alkaakin vasta, kun kirkosta lähdetään.
Silloin elämä alkaa.
Minulta kysytään usein: "Mikä kaupassasi on erilaista?"
He näkevät kasvoillani hymyn, joka kertoo Jeesuksen olevan täällä.
"Aseta toivosi Herraan", käskee Raamattu.
"Mistä tulee minulle apu? Apu minulle tulee Herralta."
Kun asetamme toivomme Herraan, -
annamme itsemme Hänen vapaaseen käyttöönsä.
Tiedän monia, joiden mielestä kristinusko on -
kuin kainalosauva heikkoja ihmisiä varten.
Todellisuudessa jokainen ihminen, sinä ja minä mukaan lukien, -
elämme Jumalan kanssa tarkoituksemme ja kykyjemme mukaan.
Ilman Jumalaa elävä ihminen rajoittaa aina itseään, -
koska emme voi viedä itseämme sinne, -
minne Jumala on tarkoittanut. Kiitos mahtavasta seurastasi!
Uskon, että lähiaikoina Jumala tulee toimimaan elämässäsi.
Jumalan siunausta!
Jumala kykenee
Hän ei koskaan epäonnistu
Hän on kaikkivaltias Jumala
Suurempi kuin mikään etsimämme ja pyytämämme
Hän on tehnyt mahtavia asioita
Ylösnoussut
Hän voitti kuoleman ja ylösnousi
Jumalamme kykenee
Hänen nimessään voitamme, -
sillä Herramme Jumalamme kykenee
Jumala on kanssamme
Jumala on puolellamme
Hän näyttää tien
Kaiken tietämämme ja toivomamme yläpuolella
Hän on tehnyt mahtavia asioita
Ylösnoussut
Hän voitti kuoleman ja ylösnousi
Jumalamme kykenee
Hänen nimessään voitamme, -
sillä Herramme Jumalamme kykenee
Jumala on kanssamme
Hän kulkee edellämme
Hän ei koskaan hylkää meitä
Jumala on meitä varten
Hänen sylinsä on avoinna
Hän ei koskaan hylkää meitä
Ylösnoussut
Hän voitti kuoleman ja ylösnousi
Jumalamme kykenee
Hänen nimessään voitamme, -
sillä Herramme Jumalamme kykenee
Ylösnoussut
Hän voitti kuoleman ja ylösnousi
Jumalamme kykenee
Hänen nimessään voitamme, -
sillä Herramme Jumalamme kykenee
Herramme Jumalamme kykenee
Olen rauhan komennuksella
Asetan tämän kutsun kaikille kansoille
Etsin ihmisiä, jotka uskovat. Näkeekö siellä kukaan?
Rauha on aseemme, ei sota
On yksi asia, jota me kaikki kaipaamme
Sopusointua ja toivoa koko maailmalle
Yhdessä, kaikille kansoille, jotka toisivat rauhan ihmiskunnalle
Hän on valmistanut sinut tehtävääsi jo ennen maailman perustamista.
Hän laittoi sinut tänne ollaksesi hyödyllinen itsellesi ja muille, -
tuodaksesi kunniaa Jumalalle.
Palvelemme Jumalaa, joka tekee kaiken mahdolliseksi.
Hän etsii ja odottaa innokkaana mahdollisuutta, -
jotta Hän voisi näyttää ihmeensä ja voimansa elämässäsi.
Rauhan vallankumous
Suomennos: Anna-Kaisa Penttinen