Oled sa kunagi mõelnud, kas see, mida näeme, on tegelik reaalsus?
See kõik sõltub vaatenurgast.
See, kuidas asju näeme, sõltub sellest, mis toimub meie endi sees.
Meie väljavaade sõltub sellest, läbi mille me välja vaatame.
Tänases saates räägime negatiivsuse mõjust inimesele.
Me kõik peame oma negatiivsuse ületama. Palvetan, et see saade
kõnetaks kõiki ja muudaks meid ja meie olukordi.
Räägime negatiivsusest ja selle mõjust meie elule.
1.tõsiasi negatiivsuse kohta-see on sisemise lüüasaamise peegeldus.
See näitab, mis tegelikult inimese sees toimub.
Me kõik puutume negatiivsusega kokku ühel või teisel viisil.
Üldiselt võime olla positiivsed inimesed, kuid kui peame
läbima elus erinevaid katsumusi, siis alles näeme, millised me
tegelikult oleme. Teine tõsiasi on, et negatiivusele on kombeks end
õigustada. Negatiivsus valib meile sõpru meie eest. Seda isegi siis,
kui arvame, et teeme seda ise. Lühiajaliselt võime valida ise oma
sõpru, kuid lõpuks jäävad meie ümber need inimesed, kes mõtlevad
sarnaselt meiega. Jäävad sellised sõbrad, kes omavad sama vaimsust ja
eluviise. Kui tahame elada suures maailmas, siis peame tegelema
oma vaimuga, oma meelsusega. Kui elame vaimulikult madalal
tasemel, siis on ka meie isiksus on piiratud. Soovime ju elada avatult
oma elu, paljude inimeste jaoks. Selleks peame hoidma oma südant.
Inimene, kes tahab elada suure ja avatud vaimuga, peab
olema üle kõigest sellest, mis tahab meie üle valitseda.
Niisamuti võib ka kirikutes juhtuda, et kui negatiivsus võtab
võimust, siis jääb inimese suhtluskond aina väiksemaks.
See on see, mida negatiivsus inimesega teeb.
Hakkad nägema kõike läbi oma negatiivsuse.
Kui keegi sõpradest üritab sinusse elu rääkida läbi usu,
siis ei nähta enam seda kui abi ja seda ei võeta vastu.
Seda just kriitikameele tõttu. Lõpuks jäädakse üksi.
Negatiivsus on jubeda mõjuga. See on umbes nagu pangakonto.
Saame pangast välja võtta ainult selle summa, mis meil
seal reaalselt on. On võimalik ka saada krediiti, kuid on hetk,
kui ka see on otsas. Siis ollakse pankrotistunud.
Niisamuti on ka sõprusega. Kui ka sõprust ei toideta,
siis see hääbub. Hetkel, mil me neid vajame, ei pruugi neid
enam olla. Negatiivsus tõepoolest röövib meid.
Neljas tõsiasi on, et negatiivsus väänab ja moonutab tõde.
Õpetussõnad 12:25 on kirjas: "Mure mehe südames painutab
teda, aga hea sõna teeb temale rõõmu."
Ma räägin teile midagi depressioonist.
Kui inimene kannatab depressiooni all, muutub kõik tema silmis.
Päike ei paista enam viisil, kuidas see teistele paistab.
Teised võivad olla peomeeleolus, aga sina kössitad kuskil nurgas.
Depressioon on kui elule vaatamine läbi tumendatud prillide.
Kellelegi meist ei meeldi kannatada depressiooni all.
See pole midagi, mida soovitaksime sõbrale.
Ometigi paljud meist ja meie ümber on depressioonis ja kannatavad.
Depressioon takistab meid nägemast olukordi nii, nagu nad tegelikult on.
Tean isiklikult üht meest, kes, kannatades depressiooni käes,
nuttis kui auto hommikul ei käivitunud.
Tema autol ei olnud midagi viga. Määravaks sai aga see, mis tema
hinges toimus. See on lausa uskumatu,
kuidas me sisemaailm ja see, kuidas näeme inimesi, muutub,
kui oleme negatiivsuse küüsis.
Toon elust enesest näite. Kuidas kord kõndisin Katarinast
niimoodi mööda, et ei näinudki teda. Kõndisin temast mööda ja
hakkasin kõnelema Peetriga, kes seisis tema taga.
Katarinale tundus, nagu ma ignoreeriksin teda.
"Ta on mind alati ignoreerinud ja vihanud," mõtles Katarina.
Ometigi ei olnud see tõsi. Mina, Brian, ei märganud Katarinat.
Otsisin silmadega Peetrit. Negatiivsus aga paneb meid
uskuma asju, mis pole tõsi. Niisamuti ka vahel
nägema asju, mis ei vasta tõele.
Kui saadaksin kellelegi e-kirja, kus kutsuksin seda inimest
haisvaks, mädanenud ja laisaks skunksiks, siis kui oleksid
negatiivne, arvaksid, et sa ei meeldi mulle.
Ometigi kui su sisemus on täidetud kõige positiivsega, siis sa
mõtleksid, et ohh seda Brianit. Ta armastab mind!
Ma armastan häid nalju. Ma leian, et olen naljakam kui
enamik inimesi mind arvab olevat. Ma olen hirmnaljakas,
seda muidugi eriti enda arvates.
Mäletan kui aastaid tagasi pidasime jutlusi umbes sarnases
hoones nagu on see keskus siin. Kokku u 1200-1500 inimest.
Ühel pühapäeva hommikul kõneledes mainisin ma jutu sees,
et kukkusin pepuli. Põhjus, miks ma seda lugu mäletan on et
üks naisterahvas kuulajaskonnast solvus selle sõna peale ja lahkus.
Kukkusin seda kuuldes pepuli.
Mõtlesin selle peale, kuidas me kõik saime julgustatud
ja kinnitaud selle jutluse käigus. Ometigi, ainus, mis sellele
naisterahvale kõrvu jäi - sõna "pepu".
Negatiivsus tõepoolest väänab tõelisust. Hakkame nägema
olukordi negatiivses valguses.
Viies tõsiasi on: negatiivsusel on kombeks teha ebaõiglaseid
seisukohavõtte ja karme hinnanguid.
Ameeriklasi ja nende kultuuri arvustatakse pidevalt.
Kas me tõesti tunneme neist igaüht? Neid on 300 miljonit või rohkemgi.
"Austraallased, nemad on need kõige lärmakamad reisijad."
22 miljonit ja kas me tõesti tunneme neist kõiki?
See on see, mida negatiivsus teeb. Ülekohtused arvustused on
kiired tulema. Kõige kiiremad.
Mida väiksemast kohast me oleme pärit, seda lihtsam
on hakata üldistama. Seda rohkem valvsad me peaksime olema, et
mitte näha asju liiga üldisena. Kas me oleme kunagi istunud kuskil
ja lihtsalt jälginud teisi ja neid kritiseerinud?
Isegi kui me üldse teist inimest ei tunne.
Niisamuti ka kedagi televiisoris. " Ta on nii ennast täis."
Lihtsalt sellised karmid arvustused.
Kuningas Taavet oli ühel päeval nii õnnelik oma Jumala üle, et
ta lihtsalt hüppas rõõmust. Seda ainult aluspesu väel.
See on ju äärmuslik. Aga ta oli vaba ja täis õnne.
Tema naine ütles:"kuidas küll Iisraeli kuningas on täna
ennast häbistanud," Nii oli Miikal oma enese negatiivsuse tõttu
hukkamõistev. Meie valikuks jääb, mil viisil
soovime elada oma elu. See on asi, mille kallal peab töötama.
See ei muutu päevapealt. Me peame töötama oma hingega.
Seda seetõttu, et meie südame olukord määrab terve meie elu.
Peame kandama vastutust oma käitumise eest. See on ka meie
kohus muuta meie valesid hoiakuid. Jumala Sõna aitab meid.
Negatiivsus eitab Püha Vaimu tööd. Eitamise all pean silmas
tühjaks tegemist.
Piiblis on kirjas, et saame väe kui Jumala Vaim langeb meie peale.
Negatiivsus aga tahab alati selle vastu töötada.
Tänapäeval vist enam foto negatiividega ei tegelda.
Vast ainult kui tegu on oma ala tegijatega.
Meile piisab Internetti laadimiseks juhtmest, et digitaalsed pildid
üles laadida. Vanasti käisime kogu aeg negatiive ilmutamas.
See võttis omal ajal veel mitu päeva aega.
Siis kui pildid kätte saime siis avastasime, et enamik pilte
olid täiesti jubedad. Fotostuudios töötatakse negatiividega.
Iseloomulik negatiividele on, et kõik pööratakse
vastupidi. See, mis oli enne valge, saab olema must ja vastupidi.
Samamoodi kustutab negatiivsus Püha Vaimu töö meie elus.
Seitsmes tõsiasi negatiivsuse kohta on see,
et negatiivsus saboteerib olevikku ja limiteerib tulevikku.
Usu tõeliselt, et Jumalal on sinu jaoks parim plaan.
Negatiivsus aga saboteerib usku meis.
Annan teile head nõu. Esiteks - peame õpetama oma hinge.
Psalmis 139:14 on kirjas: "Ma tänan sind, et olen
nii kardetavalt imeliselt loodud." Mõnedel päevadel tõuseme üles ja
see, mida peeglist näeme, on tõepoolest kardedavalt loodud.
Ometigi oleme loodud nii kardetavalt kui ka imeliselt.
"Imelised on sinu teod, seda tunneb mu hing hästi."
Nii saab öelda inimene, kes teab, et ta on imeliselt loodud.
Kui me teame, et me oleme Kõikvõimsa Jumala lapsed.
Me oleme just need, kelleks Jumal meid on loonud.
See kõlab mõistlikult üle mateeria ja kõikide sõnakõlksude.
Peame õpetama oma hinge. Kasvatame seda kooskõlas Jumala Sõnaga.
Piiblit lugedes õpetame end muutma kõike, mis tuleb
negatiivsusest, keskkonnast ja võib-olla ka minevikust.
Meie oma loomus on juba selline, mis tahab Vaimu vastu sõdida.
"Ma tänan sind, et olen nii kardetavalt imeliselt loodud.
Imelised on sinu teod, seda tunneb mu hing hästi."
Teine tõsiasi on, et me peame teadma, millal lõpetada liigne
hinge küljes rippumine. Kuningas Taavet ütles:
"Miks sa oled nii rõhutud, mu hing, ja nii rahutu mu sees?!
Oota Jumalat, sest ma tahan teda veel tänada ta palge abi eest"
See, mida Taavet küsis, oli, et miks ta hing on nii rõhutud?
See on oma mõistmise ja lootuse kõrgemale asetamine kui lihtsalt
tunnete põhjal elule vaatamine.
Isiklik otsus ülistada Jumalat, olenemata
olukorrast - kogu oma südamest.
Täpselt sel viisil viime end kooskõlla Jumala Sõnaga.
Tihti peame õpet kordama. Olin 16 kui sain juhiload.
Täna olen 56-aastane, juhilubade saamisest on 40 aastat.
Kas te arvate, et ma oskan iga seadust liikluseeskirjas?
Kindlasti mitte! Peaksin tagasi autokooli minema.
Ma tean, kuidas juhtida, aga kõiki eeskirju ma küll ei tea.
Kuid tõsiasjaks jääb siiski, et vahel peame oskama öelda
oma hingele, et see vaikiks.
Mõned meist ärkasid täna üles ja nende hingeelu oli sassis.
Meie käes on valik langetada otsus:
"Miks sa oled nii rõhutud, mu hing, ja nii rahutu mu sees?
Oota Jumalat, sest ma tahan teda veel tänada ta palge abi eest! "
Selline teguviis annab vastutuse meie endi eest MEIE kätte.
Psalmis 142:7 on kirjas abipalve ahastuses:
"Pane tähele mu halisemist, sest ma olen väga nõder!
Vabasta mind mu tagaajajate käest, sest nad on minust tugevamad!"
See otsus, mida Taavet 8. salmis ütleb, on:
"Vii välja mu hing vangist tänama sinu nime!
Õiged käivad mu ümber, kui sina mulle head teed."
Mulle meeldivad väga meie kirikuliste koosolekud.
See on just see keskkond, kus tunned, et oled ümbritsetud
õige meelsusega. Sellisega, kus me ei lase üksteisel haliseda.
Me käsime oma hingel vaikida.
Üks suurimaid jutlustajaks olemise eeliseid on see, et need
õpetused kehtivad ka eelkõige meie endi kohta.
Muidu vist keegi ei käikski jutlusi kuulamas.
Võime iseennast rõõmsaks jutlustada.
Ehita kasvõi endale väike kantsel magamistuppa ja loe
endale Jumala Sõna. See on teadlik valik vastutada enda eest.
Nii täidad end lootusega, mis tuleb meie Jumalalt.
Heebrealastele 6:19 on kirjas: "mis on meile nagu hinge ankur,
kindel ja kinnitatud. See ulatub vahevaiba taha sisimasse"
Lootus annab meile püsivuse. Seal, kus on elu, on ka lootus.
Kõige hullem asi, mis juhtuda võib - me võime surra.
Seejärel lähme Taevasse. Meie elu on täidetud lootuse ja
usuga, mis tuleb Jumalalt.
Veel üks tõsiasi - on tähtis, et oleksime ümbritsetud ülistusega.
Ülistus on imeline. Meil on nii palju tunnistusi
sellest, kuidas inimesed on saanud julgustust ülistusmuusika ajal.
Nii üle kogu maailma. Pole ime, et meie hing jääb
nälga, kui kuulame depressiivset ja negatiivsust täis muusikat.
Ärge kuulake muusikat, mis suurendab kurbust.
Mille jaoks depessiooni süvendada? Kuulakem laule, mis kasvatavad
meis usku ja lootust.
Kuningas Taaveti usku peab lihtsalt imetlema. Usun, et selline
kindlus temas oli Jumalast antud. "Ma tänan sind, et olen
nii kardetavalt imeliselt loodud. Imelised on sinu teod,
seda tunneb mu hing hästi." Arvan, et muutuksime ninakaks,
kui kutsuksime end pidevalt kardetavaks ja imeliseks.
Tihti naljatan, et olen kardetavalt ja mu abikaasa on imeliselt lodud.
Ometigi oli kuningas Taavetil ilmutuslik teadmine, et
me tõesti oleme kardetavalt imeliseks loodud.
Ta ütles, et imelised on Jumala teod ja see, kuidas Issand
on meid loonud. "Seda tunneb minu hing hästi."
Tõsi on, et see, mida oma hinges usume, määrab ka viisi,
kuidas me asju näeme. Viisi, kuidas me mõtleme,
räägime ning ka kuidas me elame. Kui me võime oma hinge harida,
tähendab ka see, et võime muuta seda, kuidas mõtleme.
Tervet oma emotsionaalset käitumist
üles ehitades koos Jumala Sõnaga. See muudab meid sisemiselt ja
ka väljastpoolt.
Meil on mõlemad: ihu ja hing.
On tõsiasi, et meie võimalus on aktsepteerida, et me oleme
hingelised inimesed. Meie kohus on hoolitseda endi eest.
Olenemata sellest, mis meiega minevikus on juhtunud,
erinevad haigetsaamised või solvumised - ka sellistest
kogemustest välja tulemine on meie otsusatada.
Kuningas Taavet ütles: "Abi tuleb mulle Issanda käest,
ülista, mu hing, Issandat." Ta võttis vastutuse selle eest,
kuidas ta mõtles. Ka selle üle, kuidas ta tundis.
Ma julgustan ka teid nii tegema. Nii soovin ka mina teha.
Ma ei taha olla ohver sellele, mis tahab mind alla kiskuda.
Valin lugeda Jumala Sõna, et olla üles ehitatud ja elava
vee allikateks teistele. Et võiksin olla julgustuseks oma perele.
Pastorina ei taha ma tulla kantslisse ja kõneleda
oma enda lüüasaamistest ja mitte mingisugusest negatiivsusest.
See poleks kasuks kellelegi. Soovime saada täidetud Jumala
Sõnaga, mis on täis vastuseid ja tõotusi.
Võtame siis kontrolli alla selle, mis toimub meie hinges.
Piibel on see, mis meid aitab selles töös.
Kord sai meie hea sõbranna teada, et tal on vähk.
Väga ootamatult diagnoositi tal leukeemia.
3 kuu jooksul ta tervis halvenes märgatavalt.
Seejärel ta suri.
Kui oled noor ja oled kirikus üles kasvanud,
usud kindlalt, et Jumal tervendab meid kõiki.
Minu küsimuseks peale sõbranna surma jäi, et miks Jumal,
kes on kõikvõimas, ei tervendanud teda?
Järgmisel pühapäeval, nädal peale matuseid,
paluti mul ülistada Jumalat. Sel hetkel kui laulsin Jumalale,
kõneles Ta minuga. Ta nägi, kuidas ma seda vajasin.
Ta oli minu jaoks olemas. Piisavalt suur Jumal, et lasta mul näidata
näpuga Tema suunas. Ta lasi mul kogeda Tema suurust ning armastust.
Selle ülistuse jooksul mõistsin, et Tema on Jumal. Temal on
teada ajad ja kohad. Ütlesin, et kuigi ma ei mõista ega vahel
ei saa aru, millised on Tema teed. Ometigi palusin, et Ta avaks mu
silmad nägema, mis on veel minu osa. Leidsin rahu ja teadsin,
et Jumal on koos minuga.
Kas pole mitte imeline teada, et Jumal on piisavalt võimas, et
juhtida tervet maailma? Samas aga piisavalt väike, et elada ka
inimeses. Ükskõik, mis olukorras ka sina täna oled, tea, et Jeesus
tunneb sind ja armastab sind. Ta pole sinu vastu.
Ta on tulnud sinu jaoks. Ta on sinu poolt.
Sinu osaks on avada oma süda Temale. Olenemata meie kõikidest
läbikukkumistest, lüüasaamistest ja üksindusest.
Ka iga juuksekarv, mis meie peast langeb, pole Talle teadmata.
Ta tahab meile parimat. Kui palume Jeesusel olla
oma elu Issand, siis Ta tuleb meie sisse elama.
See ei sõltu religioonist. See otsus on sinu ja Jumala vahel.
Tema on sind loonud. Kas sa tahad Teda isiklikult tunda?
Ta tõesti armastab sind. Tänan, et olid meiega.
Palvetan, et saaksime julgustust ka järgnevate nädalate sõnumitest.
Olge õnnistatud!
Me kõik vajame lohutust armastust, mis ei hävi
lase oma armul langeda me peale
me kõik vajame andestust lahkust, mis tuleb Päästjalt
lootust rahvastele
Päästja võib liigutada mägesid
meie Jumal on võimas päästma Ta tõesti päästab
Igavesti Lunastuse looja
Ta tõusis hauast Halleluuja
Võta mind nagu ma olen
koos minu hirmude ja läbikukkumistega
täida mind uuesti
annan oma elu, et Sind järgida kõik, millesse usun
alistan Sulle, mu Jumal
Päästja, kes võib liigutada mägesid
Mu Jumal on kõikvõimas võimas päästma igavesti
lunastuse looja
Ta tõusis surnuist ja murdis surmavalla
Ärka ja lase kogu maailmal näha
et laulame austust tõusnud Kuningale
Oleme läkitatud sõnumiga mille sisuks on rahu
igale rahvusele otsime inimesi, kes usuvad
Kas mõistate et sõnumiks on rahu mitte sõda
me kõik ju vajame lootust ja rahu
kõikjale maailmas on vaja rahu
tervele inimkonnale
Jumal on meid loonud aegade algusest. Ta on loonud sind ja mind
auks Temale ning et võiksime üksteist inimestena teenida.
Me teenime Jumalat, kes on kõikvõimas.
Ta tõesti igatseb suhet meiega.
Tõlge: Triin Pöör