Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Viime jaksossa puhuin MS-taudista ja jatkan vielä siitä jonkin aikaa.
MS-tauti on hyvin monimuotoinen autoimmuunitauti, -
johon liittyy tulehdusta ja hermotuppien vaurioitumista.
Ne voivat välillä parantua. Tyypillistä on oireiden aaltomaisuus.
Uudet oireet voivat välillä väistyä -
tai vanhat oireet voivat toisaalta pahentua välillä.
Tämä johtuu siitä, että tulee uusia tulehduspesäkkeitä -
eli autoimmuunitulehdus. Niiden sammumisesta ne voivat -
korjaantua ja arpeutua. Tauti siis näin aaltoilee.
Usein vanhojen oireiden korostuminen liittyy -
hiljattain sairastettuun tulehdukseen, -
vaikkapa flunssaan tai virtsatietulehdukseen.
Jos vanhat oireet selvästi pahenevat tai uudet oireet ilmaantuvat -
vasta pari viikkoa tulehduksen jälkeen, -
silloin puhutaan varsinaisesta taudin pahenemisvaiheesta.
Pahenemisvaiheet ovat yleisimpiä MS-taudin alkuvaiheessa.
Aaltomaisessa taudissa vuosien kuluessa -
pahenemisvaiheita ei yleensä enää tule.
Tilalle tulee hidas, tasainen liikunta-/toimintakyvyn heikkeneminen.
Taudin toisenlaisessa muodossa -
liikuntakyky tasaisesti heikkenee taudin toteamisesta alkaen.
Tämä muoto on selvästi harvinaisempi.
Tunnetaan myös hyvin vähäoireinen MS-tauti, -
jossa on esim. vain yksi pahenemisvaihe koko elämän aikana.
MS-tauti on siis hyvin monimuotoinen.
Kannattaa muistaa, että suurella osalla oireita on melko vähän -
eikä se juuri vaikuta normaali elämään vuosiin sairastumisesta.
Tauti ei myöskään juurikaan lyhennä elinikää -
muutamia harvinaisia hyvin vaikeita tilanteita lukuun ottamatta.
No, miten MS-tauti voidaan todeta?
Epäily herää oireiden ja lääkärin tutkimuksen perusteella.
MS-taudin diagnosoi hermotauteihin perehtynyt lääkäri, neurologi.
Diagnoosi varmistetaan magneettikuvauksella -
ja selkäydinnestenäytteen tutkimuksella.
Magneettikuvaus näyttää taudille tyypilliset tulehduspesäkkeet -
aivojen valkeassa aineessa usein taudille tyypillisissä paikoissa.
Selkäydinnesteestä taas tutkitaan, -
onko keskushermoston puolustusaktiivisuus noussut.
Näin MS-taudissa tapahtuu. Samalla suljetaan pois -
muiden keskushermoston tautien mahdollisuus.
Verikokeista ei ole hyötyä tautia epäiltäessä.
MS-taudin diagnoosissa täytyy useammankin ehdon täyttyä.
Selvän MS-taudin oireiston lisäksi vaaditaan -
taudille tyypilliset magneettikuva- ja selkäydinnestemuutokset.
Elleivät kaikki em. ehdot täyty, seurataan tilannetta aktiivisesti.
Tietyn ajan kuluttua tehdään yleensä uusi magneettikuvaus.
Potilaan pitää ottaa heti yhteyttä uusista hermoperäisistä oireista.
Näin pyritään pääsemään lääkitykseen -
mahdollisimman varhain diagnoosin jälkeen.
Tautiin ei ole parantavaa hoitoa, -
mutta aaltomaisen tyypin oireisiin voidaan selvästi vaikuttaa.
Puolustusjärjestelmään annettavien pistoslääkkeiden, -
beeta-interferonin ja glatirameeri- asetaatin on todettu vähentävän -
sekä taudin pahenemisvaiheita -
että uusia magneettikuvassa näkyviä tulehdusmuutoksia.
Viime vuosina on tullut myös tablettilääkkeitä -
aaltomaisen MS-taudin hoitoon. Näitä ovat -
teri-fluno-midi ja dimetyylifumaraatti, -
jotka myös vähentävät pahenemis- vaiheita ja uusia kuvamuutoksia.
Nämä hoidot pyritään aloittamaan heti taudin kriteerien täyttyessä.
Hoidossa seurataan säännöllisesti veriarvoja haittariskin vuoksi.
Hoitoon kuuluu myös bakteeri- tulehdusten, kuten virtsateiden, -
hampaiden tai poskionteloiden tulehdusten hyvä hoito, -
koska tulehdukset altistavat pahenemisvaiheille.
Jos tulee äkillinen pahenemisvaihe, -
ja liikunta-/toimintakyky selvästi heikkenee -
tai näöntarkkuus silmässä heikentyy näköhermon tulehduttua, -
annetaan suuriannoksinen kortisoni- hoito laskimoon tai tabletteina.
Tämän tiedetään lyhentävän pahenemisvaihetta, -
mutta se ei vaikuta taudin kulkuun pitkällä aikavälillä.
Tärkeää itsehoitoa MS-taudissa on liikunta.
Se vaikuttaa myönteisesti MS-taudin oireisiin -
ja pitää yllä lihaskuntoa ja tasapainoa.
Lisäksi sillä on suotuisa vaikutus mielialaan.
Liikunnan lisäksi kuntoutuksella voidaan puuttua -
sairauden tuomiin vaikeuksiin.
Siihen kuuluvat tapauskohtaisesti fysio- ja puheterapia, -
neuropsykologinen kuntoutus ja toimintaterapia.
Myös oikeat liikkumisen apuvälineet auttavat, -
jos liikkuminen on heikentynyt. Pienapuvälineitä voidaan hankkia, -
jos esim. keittiötöissä on ongelmia.
Joskus tarvitaan ammatillista kuntoutusta tai työkykyselvittelyjä.
Suuri osa selviää kuitenkin pitkään toiminta-/liikuntakykyisenä -
sekä työelämässä lähes normaalisti.
MS-tautiin ei ole ehkäisyä.
Tupakointi vaikuttaa taudin puhkeamiseen, -
joten tupakoimattomuus/tupakoinnin lopettaminen on hyödyksi.
Samoin on hyötyä normaali painosta, koska se sulkee pois -
ylimääräisen rasvakudoksen aiheuttaman lievän tulehduksen.
Nykyään suositellaan myös D-vitamiinilisiä aikuisillekin -
ainakin talvella. Itse suosittelen D-vitamiinilisää -
kaikille aikuisille kesät ja talvet, varsinkin MS-taudissa.
Veren korkea D-vitamiinipitoisuus näet alentaa MS-taudin riskiä.
Seuraavaksi puhun aivoinfarktista.
Yhä nuoremmat suomalaiset saavat aivoinfarktin.
Oireena on usein pelkkä huimaus.
Siis nuorella ihmisellä voi olla aivoinfarkti, -
jonka oire on pelkkä huimaus. Erittäin tärkeää pitää mielessä, -
koska nuorten aivoinfarktit ovat lisääntyneet.
Nuorilla oireet voivat olla niin epämääräiset, -
että moni ohittaa ne menemättä lääkäriin.
Tulee multi-infarkteja, toistuvia infarkteja, tehden aivoihin arpia -
ja sitä myöten paljonkin ongelmia, -
mm. muistihäiriöitä vanhemmalla iällä.
Ongelma on, että joskus lääkärei- denkin voi olla vaikeaa tunnistaa -
mistä oikein on kyse. Kun nuorella on armoton huimaus, -
niin pitää muistaa aivoinfarktin mahdollisuus.
On potilaita, joiden näköhäiriöitä luultiin migreeniksi, -
vaikka oikea diagnoosi olikin aivoinfarkti.
Yleisesti alle 50-vuotiaitten aikuisten aivoinfarktit -
ovat lisääntyneet. Etenkin yli 40-vuotiailla miehillä -
yleistyvät aivoinfarktit, joihin liittyvät tunnetut riskitekijät: -
tupakointi, vähäinen liikkuminen, verenpainetauti, diabetes, lihavuus.
Oireiden epämääräisyyden vuoksi niitä ei ehkä tunnisteta -
uhkaaviksi ja vaarallisiksi. On todella yleistä, -
että sairaalan meno viivästyy, koska ei osata tunnistaa oireita.
Nuorilla ne siis voivat olla tosi epätyypillisiä ja lieviä, -
kuten mainitsemaani pelkkää huimausta tai kävelyn epävarmuutta.
TV:ssä on esiintynyt nyt henkilöitä, -
joilla on koronavirustaudin jälkeen tällaisia oireita.
Etenkin nuorille koronan tiedetään aiheuttavan tulppia/aivoinfarkteja.
Kyseessä ei tosiaan ole mikään flunssa.
Nuorten huolettomuus ko. tautia kohtaan vähän pelottaa, -
koska nuorille voi tulla näitä aivoinfarkteja koronaan liittyen.
Tämä tarkoittaa sitä, että perinteiset aivoinfarktin oireet, -
kuten suupielen roikkuminen, raajan heikkous ja puheen häiriöt -
ovat varttuneempien oireita, mutta niitä ei nuorilla ole.
Silti nuorella voi olla aivoinfarkti.
Tämä vaatii erityistä valppautta.
Jatkuva huimaus, sekavuus, tajunnan heikkeneminen voivat esiintyä -
myös yhdessä muiden oireiden/ löydösten kanssa.
Näissä oireissa ei koskaan saa mennä nukkumaan ja ajatella, -
että aamulla ne ovat ohi. Haluaisin että tämä opittaisiin nyt tässä.
On yhä vaikeaa mieltää sitä, että aivoinfarkti voi tulla nuorellekin.
Lääkäritkään eivät ehkä heti osaa yhdistää oireita aivoinfarktiin.
Tämä vaatii sekä suurelta yleisöltä että lääkäreiltä valppautta.
Aivoverenkiertohäiriöön eli aivoinfarktiin tai aivoverenvuotoon -
sairastuu Suomessa n. 24 000 henkeä vuosittain.
Aivoinfarktiin sairastuneista n. 10 % on alle 50-vuotiaita.
Tämä on iso asia! Joka 3. suomalainen sairastuu -
vaikeaan aivoverenkiertohäiriöön.
Oireet on siis tunnistettava. Mieti niitä ja tarkista riskisi.
Miksi tämä on tärkeää?
Ajattele, että 90 % aivoveren- kiertohäiriöistä voitaisiin estää -
elintapoja korjaamalla! Tämä on iso juttu!
90 % siis voitaisiin estää. Jos ei mitään tehdä, -
niin joka 3. suomalainen sairastuu vaikeaan aivoverenkiertohäiriöön.
On siis hyvä tunnistaa oireet ja miettiä omaa riskiään.
Tutkimuksissa on selvinnyt, että Suomessa sairastuu noin joka 3. -
kun luku maailmanlaajuisesti on joka 4.
Mikä tämän selittää? Se on hyvä kysymys, -
ja siihen toivottavasti saadaan lisävaloa lähivuosina.
Suomalaisilla naisilla sairaus on miehiä yleisempi -
ensisijaisesti pidemmän eliniän takia.
Naisista sairastuu 31 %, kun miehillä vastaava luku on 28 %.
Miehet saavat aivoverenkierto- häiriön tyypillisesti nuorempina, -
koska heillä on keskimäärin enemmän riskitekijöitä.
Tästä sairaudesta jää usein vaikeitakin haittoja, -
mutta riskejä voit siis itse vähentää.
Vaikka joskus aivoverenkiertohäiriöön voi sairastua -
ilman perinteisiä riskitekijöitä, selkeitä riskitekijöitä on useita:
tupakointi, alkoholin käyttö, korkea verenpaine, -
korkea kolesteroli, ylipaino ja vähäinen liikunta.
Omaa sairastumisriskiään voi arvioida netissä Finriski-laskurilla.
Käy tutustumassa.
Sairaus on yleensä seurausta vuosikymmeniä kestäneestä -
riskitekijöiden yhteisvaikutuksesta.
Joskus sairauskohtauksen laukaisee lopulta tulehdustauti, leikkaus, -
runsas alkoholinkäyttö tai stressi.
Paras keino vähentää sairastumis- riskiä on korjata elintapojaan.
Korostan siis vielä, että 90 % aivoverenkiertohäiriöistä -
voitaisiin estää/voit itse estää vaikuttamalla tärkeimpiin riskeihin
Kannattaa havahtua ja miettiä vakavasti tätä asiaa.
Käytännössä se tarkoittaa painonhallintaa, terveellistä ruokaa, -
jossa vältetään tyydyttyneitä rasvoja ja sokeria, -
kohtuullista alkoholinkäyttöä, riittävää liikuntaa eikä tupakkaa.
Kaikkia ei voida parantaa. Viime vuosina HUS:ssa on kehitetty -
useita tehokkaita hoitoja ja uusia kehitetään jatkuvasti.
Silti parhaatkin hoidot auttavat vain osaa potilaista.
Suurimmalle osalle aivoveren- kiertohäiriön saaneista jää -
lieviä ja usein vaikeitakin pysyviä oireita tai haittoja.
Siksi omien elintapojen korjaaminen on paras turva tämän varalta.
Olen varma, että kukaan ei halua olla kolmesta henkilöstä se, -
joka saa tällaisen aivovamman. Perehdy siis asiaan.
Katso Finriskistä oma riskisi ja ryhdy toimenpiteisiin.
Mitä tehdään, kun aivoverenkiertohäiriö iskee?
Nämä asiat ovat ÄÄRIMMÄISEN tärkeitä!
Aivoverenkiertohäiriön iskiessä hoidolla on KIIRE!
Oireet on tunnistettava. Apua on saatava heti.
On hyvä, että jokainen osaa nämä, samoin ympäristö.
Näin osataan auttaa potilasta heti, koska on kiire.
Aivoverenkiertohäiriöt aiheutuvat joko verisuonen tukoksesta, -
mikä johtaa aivoinfarktiin tai verisuonen repeämästä, -
jolloin puhjenneesta aivosuonesta vuotaa verta aivokudokseen.
Jos itselle/läheiselle tulee äkillisiä ko. häiriöön sopivia oireita, -
on soitettava nopeasti hätänumeroon 112.
Tässä nopeus ratkaisee, -
sillä aivoinfarktin liuotushoito pitää aloittaa -
viimeistään 4,5 tunnin kuluttua (!) oireiden alkamisesta.
Hoitoikkuna on siis aika pieni: 4,5 tuntia.
Sairaalaan pitää hakeutua, vaikka oireet menisivät ohi.
Tämä on tärkeä asia ymmärtää.
Miten tämä sitten diagnosoidaan?
1. Pyydä potilasta hymyilemään. Katso, roikkuuko suupieli.
2. Pyydä potilasta nostamaan kädet ylös yhtä aikaa.
Onko toinen käsi heikompi? Laskeutuuko toinen käsi?
3. Pyydä sanomaan yksinkertainen lause.
Onko puhuminen vaikeaa? Onko puhe epäselvää?
Oireina voivat siis olla: roikkuva suupieli, raajan heikkous/kömpelyys
Lisäksi puhe-/näköhäiriöt sekä äkillinen voimakas päänsärky ovat -
mahdollisia oireita. Nämä pitäisi kaikkien osata.
Näissä oireissa HETI sairaalaan päivystykseen!
Aikaa on 4 tuntia 30 minuuttia.
Aivoinfarkti iskee usein täysin yllättäen.
Oireet kehittyvät nopeasti huippuunsa muutamissa minuuteissa -
tai harvemmin tunneissa. Jos epäilet aivoinfarktia, -
soita hätänumeroon 112 HETI!
Nopea hoitoon pääseminen on ERITTÄIN tärkeä asia!
Aivoinfarkti on aivoverisuonitukos.
Osa aivokudoksesta jää ilman happea ja tuhoutuu.
Syynä on aivovaltimoiden tukkeutuminen.
Tukos voi olla ahtautuneessa valtimossa syntynyt verihyytymä, -
mutta useimmiten se on etäämmältä, esim. sydämestä/kaulavaltimosta.
TIA-muoto (Transient Ischaemic Attack) on -
ohimenevä aivoverenkiertohäiriö kestäen yleensä alle tunnin, -
tyypillisimmillään 2-15 minuuttia.
Oireet muistuttavat aivoinfarktia, mutta korjautuvat täysin -
eikä pysyviä neurologisia vammoja tai aivokudoksen vaurioita aiheudu.
Aivoinfarktin riskitekijöihin voit siis vaikuttaa myös itse - paljon.
Tärkein hoidettavissa oleva riski on kohonnut verenpaine.
Yleinen tavoite on alle 140/90 mmHg -
ja kotimittauksissa 135/85 mmHg, josta "lääkäristressi" on poissa.
Jos sairastaa jotain tiettyä pitkäaikaissairautta, se on tiukempi: -
esim. diabeetikolla alle 140/80 mmHg -
ja munuaistautipotilailla alle 130/80 mmHg.
LDL-kolesterolin eli ns. huonon kolesterolin tulisi olla -
alle 3 mmol/l. Tavoite on tätäkin alhaisempi, -
jos olet jo sairastanut aivoinfarktin tai TIA:n -
tai aivoinfarktiriski on suuri tai hyvin suuri.
Tässä kannattaa käyttää statiineja, joita monet hyljeksivät, -
koska tulee lihaskipua. Ei siitä mitään vaaraa ole.
Parempi vähäinen lihassärky kuin aivoinfarkti.
Statiineja kannattaa syödä, jos lääkäri on niitä määrännyt.
Tupakointi lisää aivoinfarktiriskiä.
Samoin alkoholi ja epäterveellinen ruokavalio lisäävät tukostaipumusta.
Tässäkin ylipaino, keskivartalo- lihavuus ja vähäinen liikunta ovat -
riski aivoverisuonille. Muita riskiä lisääviä ovat -
mm. ikä, miessukupuoli, sydänsairau- det, diabetes, perintötekijät, -
ja naisten estrogeenia sisältävät E-pillerit/hormonikorvaushoito.
En voi olla mainitsematta, että hallitus on puuhaamassa translakia.
Alettaisiin tehdä pojista tyttöjä, jos he itse haluavat tytöiksi.
Pojille annettu estrogeeni aiheuttaa laskimoveritulppia.
Ovatkohan tätäkään poliitikot miettineet, -
mitä riskejä he näillä päätöksillään aiheuttavat ihmisraukoille?
Aivoinfarkti siis iskee yllättäen.
Se iskee Suomessa 10 500 kertaa vuodessa.
Oireet kehittyvät huippuunsa muutamissa minuuteissa -
tai harvemmin tunneissa. Tärkeintä on, -
että sairastunut ei itse ehkä edes tunnista oireitaan.
Pyydä häntä nostamaan käsivarsia. Eikö toinen käsi nouse? Laskeeko?
Eli käsien/jalkojen voimattomuus/ tunnottomuus. Käske toistaa lause.
Onko puhe epäselvää? Onko puhumisen vaikeutta?
Pyydä häntä hymyilemään. Roikkuuko toinen suupieli?
Jääkö hymy toispuoleiseksi? Nämä ovat vakavia viitteitä.
Ambulanssi sairaalaan tilataan heti, -
koska hoito pitää aloittaa 4,5 tunnin kuluessa.
Mikäli joku näistä ei onnistu, sairaalan päivystykseen välittömästi.
Muista merkitä ylös myös kellonaika, jolloin oireet ilmaantuivat.
Ikkuna on niin lyhyt, -
että ihan tarkka aika on tarpeen kirjata.
Siis pikaisesti hoitoon! Soita heti 112!
Kiireellinen ambulanssikuljetus sairaalan päivystykseen.
Ei terveyskeskukseen, vaan päivystyspolille.
Usein ambulanssikuskit on pakotettu kierrättämään tk:n kautta.
Pitää lyödä nyrkkiä pöytään: suoraan sairaalaan!
Aika järkyttävää, että ambulanssi- kuljettajat ovat niin pakotettuja -
menemään terveyskeskuksen kautta. Turhaa aikaa hukkaantuu.
Aivoinfarktin liuotushoito on aloitettava heti.
Mitä nopeammin hoito alkaa, sitä suurempi hyöty saadaan -
ja sitä vähemmän aivovaurioita.
Akuuttihoidossa liuotetaan/poistetaan mekaanisesti veritulppa -
mieluiten ensimmäisten tuntien aikana.
Sairaalassa selvitetään ensin, onko kyseessä aivoinfarkti.
Aivoinfarkti ja -verenvuoto voivat aiheuttaa samankaltaisia oireita, -
mutta ne erotetaan toisistaan aivot kuvantamalla.
Lisäksi tehdään muita tutkimuksia, joilla yritetään selvittää, -
mikä aivoinfarktin on aiheuttanut, esim. sydämen eteisvärinä.
Hyytymän tukkima verisuoni pyritään avaamaan liuottamalla, -
jos aivoinfarktin oireiden alkamisesta on kulunut alle 4,5 tuntia, -
joissakin tapauksissa jopa alle 9 tuntia.
Verisuonen voi ehkä avata myös valtimonsisäisellä katetrihoidolla, -
jos kuvantaminen osoittaa, että on suuren verisuonen tukos.
Parhaan tuloksen varmistamiseksi aivoinfarktipotilasta hoidetaan -
useimmiten aivoverenkiertohäiriö- yksikössä, joka on erikoistunut -
ko. sairauksien akuuttihoitoon ja varhaiskuntoutukseen.
Mainitsemani TIA-kohtauskin pitää ottaa vakavasti.
Se voi olla ennusmerkki tulevasta aivoinfarktista.
Myös TIA-kohtauksessa on siis tarpeen lähteä päivystykseen, -
vaikka oireet olisivat jo ohi. Tämä on tärkeä asia.
TIA:nkin selvittelyyn kuuluvat kuvantamistutkimukset -
ja laboratoriokokeet. Aivoinfarktin riski TIA:n jälkeen on suurin -
ensimmäisten päivien ja viikkojen aikana. Tärkeää tietää ja ymmärtää.
Jatkohoidolla estetään uusien tukosten synty.
Kaikille aloitetaan tukkeutumien ehkäisy tulpan syntyä estävillä -
tai veren hyytymistä vähentävillä lääkkeillä.
Useimmiten tarvitaan myös veren- paine- ja kolesterolilääkitystä.
On tärkeää tarkistaa myös elin- tapojaan. Rajoita suolan määrää.
Muista alkoholin kohtuukäyttö. Laihduta tarvittaessa.
Syö terveellisesti. Liiku säännöllisesti. Ei tupakkaa/stressiä.
Nämä perusasiat. Varhainen kuntoutus takaa parhaan tuloksen.
Aivoinfarktipotilaan kuntoutustarve arvioidaan jo sairaalassa -
potilaan tilan vakiinnuttua. Kuntoutustarve ja tavoitteet -
kirjataan kuntoutussuunnitelmaan. Omaisten huomioiminen on -
tärkeä osa kuntoutusta. Asentohoito aloitetaan heti.
Huomio on etenkin jo vaurioituneiden nivelten asento-/liikehoidossa.
Muu aktiivinen kuntoutus alkaa, kun potilaan tila on riittävän vakaa.
Fysio-, toiminta- ja puheterapian tarve arvioidaan, -
ja ne aloitetaan osana moniammatillista kuntoutusta.
Apuvälineitä voidaan hankkia. Ajan kuluessa niiden tarve muuttuu, -
ja tilannetta pitää arvioida uudelleen säännöllisesti.
Näihin voi liittyä myös masennusta, joka usein jää huomaamatta.
Puolisoiden masennusoireet ovat jopa yleisempiä kuin potilaiden.
Ne on hoidettava ja lääkittävä.
Ajokyky on tarkastettava.
Arvio ajokyvystä ja ajoluvan palauttaminen tehdään -
kuntoutumisen edistyessä. Lääkärin tulee lain mukaan ilmoittaa -
heikentyneestä ajoterveydestä poliisille, -
kun ajokyvyttömyyden arvioidaan kestävän vähintään 6 kk.
Jos aivoinfarktipotilaalle on jäänyt pysyvä haitta, -
hän on suuren riskin potilas. Loppuelämäksi suositellaan -
säännöllistä vuosittaista seurantaa.
Siitä voi huolehtia myös muu terveydenhuollon ammattihenkilö.
Tähän asiaan palaan vielä lyhyesti seuraavassa jaksossa, -
koska se on kovin tärkeä.
Siitä jokaisen pitää olla valppaasti selvillä.
Tämä on hyvä ottaa esiin kaikilla ensiapukursseillakin -
ja opettaa ihmiset valppaiksi tässä asiassa.
Tulokset ovat näet hyviä, jos toimitaan nopeasti ja oikein.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare