Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Olen käsitellyt aivojen ja ääreishermoston sairauksia.
Tässä jaksossa puhun kolmoishermosärystä, -
jota kutsutaan myös trigeminusneuralgiaksi.
Kolmoishermosärky on kasvojen tuntohermotuksesta -
vastaavan aivohermon eli kolmoishermon kiputila.
Kyseessä on siis tuntohermo.
Kolmoishermo (nervus trigeminus) on nimensä mukaan kolmihaarainen.
Kukin 3 haarasta huolehtii tietyn kasvojen alueen tuntoaistista.
Kolmoishermosärky vaivaa enemmän naisia kuin miehiä -
ja ilmaantuu useimmiten keski-iässä, -
mutta sitä voi esiintyä kaikenikäisillä.
Oire ilmaantuu vuosittain noin yhdelle jokaista 10 000 kohden.
Kolmoishermosäryn syyt?
Syytä ei useimmissa tapauksissa tiedetä.
"Itsestään" ilmaantuneen taudin syynä on joskus -
aivorungossa epätavallisesti kulkeva valtimo, -
joka painaa kolmoishermoa.
Joskus kolmoishermo voi vioittua muistakin syistä, -
esimerkiksi vyöruusun tai MS-taudin seurauksena.
No, millaisia oireita siitä tulee?
Kolmoishermosäryssä esiintyy ajoittaisia lyhyitä -
sähköiskumaisia kipuja toisella puolen kasvoja -
yhden tai kahden hermohaaran alueella.
Suurin osa kiputiloista paikantuu toisen haaran -
(yläleuan ja posken seutu) tai kol- mannen haaran (alaleuka) alueelle.
Ensimmäisen haaran eli otsan seudun haaran kipuilu on harvinaisempaa.
Kipu voi yllättäen ilmaantua esim. kasvojen koskettamisesta, -
hampaiden pesusta tai syömisestä.
Välillä jopa puhuminen laukaisee kivun.
Lisäksi kasvoille puhaltava kylmä tuuli ja viima voivat -
laukaista kivun.
Kipu tulee lyhyinä tikutteluina tai sähäyksinä, -
jotka kestävät muutamasta sekunnista kahteen minuuttiin.
Hankalimmillaan kipu voi estää kasvojen tai jopa hampaiden pesun -
tai puhumisen ja joskus jopa syömisen.
Tämä kipuvaihe voi jatkua yhdestä päivästä useisiin kuukausiin, -
useimmiten muutamia viikkoja.
Suurimmalla osalla kipuvaihe uusiutuu muutaman kerran vuodessa,
mutta on välillä poissa pitkään.
No, voiko tätä itse hoitaa?
Kolmoishermosärkyyn ei voi omin keinoin vaikuttaa.
Oireita voi kuitenkin lievittää mm. suojaamalla kasvoja viimalta -
esimerkiksi huivilla sekä välttämällä em. laukaisevia tekijöitä -
mahdollisuuksien mukaan.
No, kipua voidaan tehokkaasti lievittää lääkkeillä.
Niistä yleisin on epilepsialääke karbamatsepiini.
Sillä suurin osa särystä kärsivistä saadaan aika nopeasti kivuttomiksi.
Myös muita epilepsialääkkeitä on mahdollista käyttää.
Kolmoishermosärky voi lievittyä itsestäänkin.
Siksi lääkitystä yleensä vähennetään asteittain -
muutaman kuukauden käytön jälkeen, jotta nähdään, tarvitaanko sitä.
Jos lääkitys ei riittävästi tehoa, -
voidaan vaikeimmissa tapauksissa kipua lievittää leikkauksella.
Toimenpiteitä on useita erityyppisiä.
Ellei ensimmäinen auta, voidaan tilanteen mukaan harkita -
toistakin toimenpidettä.
Kolmoishermosärkysairautta ei voi ehkäistä.
Seuraavaksi aika yleinen ja kiusallinenkin vaiva on -
rannekanavaoireyhtymä.
Sairaus liittyy keskihermon puristukseen ranteen alueella.
Hermo kulkee ahtaasti ranteessa kämmenen puolella.
Tyypillisesti toisen käden peukalo, etu- ja keskisormi puutuvat, -
varsinkin yöllä. Usein vaiva alkaa etusormesta.
Kiusallinen vaiva, kun puutuminen herättää muutaman tunnin jälkeen -
ravistelemaan kättä.
Alussa voi laittaa käden illalla lepolastaan -
ja ottaa yhden Buranan, niin se voi tepsiä aika mukavasti siihen.
Pinnetilan eli keskihermon puristustilan kestettyä pitempään -
puutumista ja mahdollisesti särkyä voi olla koko käsivarressa -
olkapäähän asti, mikä on hyvä tietää.
Vika on tuossa, mutta vaivaa voi olla olkapäähän asti.
Häiriö on siis vain tuossa pisteessä, -
ettei aleta hoitaa olkapäätä, kun vika on ranteessa.
Peukalossa voi ilmetä lihasheikkoutta ja kömpelyyttä.
Peukalon lihaksisto surkastuu.
Peukalohan on ihmisen kätevyydelle hyvin tärkeä.
Peukaloa liikuttaa 8 moottoria.
On siis hyvin tärkeää pitää peukalon lihakset kunnossa.
Kevennyksenä sanon, että se lienee nykynuorilla ainoa lihas, -
joka on kunnossa, kun peukalo näpyttelee tekstiviestejä.
Rannekanavaoireyhtymässä peukalossa voi ilmetä -
lihasheikkoutta ja kömpelyyttä.
Vaivaa esiintyy eniten työikäisillä naisilla.
Aika usein joudutaan leikkauksella vapauttamaan -
tuossa puristuksessa oleva keskihermo eli medianus.
Sitten on kyynärhermon oireita.
Kyynärhermo kulkee kyynärpään alueella.
Tässä lähellä ihoa on luinen uurre, -
joka on hyvin altis kontaktille, täräyksille ja puristuksille.
Kun iskee kyynärpään vahingossa johonkin, niin tietää seuraukset.
Jos isku osuu kyynärhermoon, tuntuu voimakas sähköiskumainen kipu -
kämmenen sivussa, pikkusormessa ja nimettömässä.
Tiedämme sen olevan kyynärhermosta, kun se osuu näin.
Jos iskut ko. hermoon toistuvat jatkuvasti jossain työssä -
tai jos hermo muusta syystä on puristuksessa, -
niin käteen voi tulla pitkäaikaisia oireita.
Tyypillinen vaiva on pikkusormen ja nimettömän puutuminen aluksi -
kättä käytettäessä. Lopulta se vaivaa yölläkin.
Kotihoitona on kyynärnivelen käytön vähentäminen -
ja nukkumisasennon muuttaminen.
Vaikeissa tapauksissa voidaan joutua jopa leikkaushoitoon.
Sitten on tämä pohjehermon pinne.
Pohjehermo kulkee jalan sivulla -
tuossa polven alapuolella olevan pohjeluun pään tienoilla.
Se voi joutua lihaskalvojen puristukseen tietyissä asennoissa -
varsinkin pitkään kyykyssä työskenneltäessä.
Puhutaan ns. "mansikanpoimijan halvauksesta".
Puristus voi tulla myös polvileikkaus- ten/jalan kipsauksen yhteydessä.
Kipsi pannaan niin tiukkaan, että se painaa hermoa.
Selvänä hermopinteen oireena on jalkaterän roikkuminen -
eli puhutaan riippunilkasta. Nilkka läpsähtää käveltäessä alas.
Koska jalkaterä ei käveltäessä nouse, -
niin se läpsähtää joka askeleella maahan.
Jos pinnetilan syynä on ohimenevä puristus, -
esim. väliaikainen kyykkytyö, mansikanpoiminta, -
se yleensä paranee itsestään viikkojen kuluessa.
Kauemmin pinteessä olleen hermon hoitona on leikkaus, -
jossa kirurgi tekee tilaa hermolle.
Oiretta hoidetaan lastalla, joka pitää jalkaterän -
oikeassa asennossa käveltäessä. Puhutaan peroneuslastasta, -
jota käytetään riippunilkkaa tukemaan.
Sitten on aika erikoinen vaiva: reisisärky eli meralgia.
Se liittyy reiden ihohermon pinteeseen.
Hermo kulkee nivusen seudulta ja joutuu helposti suoliluun kohdalla -
puristukseen etenkin kävellessä/ pitkään istuessa.
Kiristävät vaatteet ja ylipaino voivat aiheuttaa oireen.
Tällöin tuntuu särkyä, tikuilua ja puutumista -
reiden etuosassa ja sivulla, mikä usein ihmetyttää sitä potevaa.
Tavallisia hoitokeinoja ovat laihdutus, -
ulkoisten kiristävien vöiden tms. tekijöiden poistaminen -
(väljemmät vaatteet), tulehduskipulääke ja lepo.
Pinnekohtaan voi pistää vähän kortisonia.
Se on hyvä keino. Se usein auttaa hyvin.
Jos näillä keinoilla vaiva ei asetu puolessa vuodessa, -
on aiheellista harkita hermon vapauttamista leikkauksella.
Sitten muutama sana aivoista ja alkoholista.
On erittäin tärkeää ymmärtää, että alkoholi on rasvojen liuotin.
Hermokudos on pääosin rasvaa.
Aina alkoholia nautittaessa liuotetaan hermokudosta.
Näin yksinkertaista se on. Jos alkoholi keksittäisiin nyt, -
niin myyntilupaa ei varmasti saisi.
Sitä ei saisi myydä missään muodossa, -
koska se liuottaa aivoja ja hermoja.
Paluuta ei kuitenkaan ole. Kun sitä nyt juodaan, -
niin ei löydy rohkeutta sitä kieltää.
Kieltolakia kokeiltiin aikanaan, ja se kyllä epäonnistui.
Se on myönnettävä. Koska alkoholista tulee euforiaa -
eli nousuhumalan tunnetta, -
niin se on vaikeasti kitkettävissä yhteiskunnasta.
Se on laillinen huume, jolla yhteiskunta tienaa, -
mutta häviää paljon enemmän vaurioita hoidettaessa.
Alkoholi riippumatta määrästä kulkeutuu aivoihin -
ja aiheuttaa aina hermosto-oireita.
Vaikutukset aiheuttaa useimmiten etanoli.
Tietysti metanoli aiheuttaa, mutta se on karmea aine.
Meille on tullut naapurimaista pimeitä vodkapulloja, -
jotka aiheuttavat käyttäjän sokeutumisen. Metanoli sokeuttaa.
Ns. pimeän pullon ostamisessa ja juomisessa -
ottaa aina kyllä melkoisen riskin.
Alkoholi vaikuttaa hermostoon hyvin monin tavoin.
Koska se liuottaa hermostoa, -
niin vähenee myös antidiureettisen hormonin eritys.
Kaikki tietävät, että runsas oluen juonti vie tiheästi toilettiin.
Seurauksena ihan pienestäkin määrästä on -
sekä humalatilassa että krapulassa keskittymiskyvyn heikentyminen -
ja muistijäljen syntymisen heikentyminen.
Nuorena opiskelin Ranskassa lääketiedettä.
Meillä oli erittäin vaativaa matematiikkaa, joka piti hallita.
Ajattelin ottaa yhden oluen ennen integraalilaskujen laskemista.
Huomasin, että oluen jälkeen ei yksikään yhtälö ratkennut.
Jätin oluen ottamatta, homma sujui ja läpäisin tentit.
Piti tehdä periaatepäätös: valmistun lääkäriksi enkä juo olutta -
tai juon olutta enkä valmistu lääkäriksi. Niin herkkä on aivo -
hyvinkin pienelle alkoholimäärälle.
Alkoholi heikentää siis keskittymiskykyä.
Se heikentää myös muistijäljen syntymistä.
Jos luet tenttiin ja yrität painaa asioita mieleesi, -
niin yhden oluen otettuasi ei sinne muistiin mitään jää.
Nämä ovat tärkeitä muistaa opiskelussa.
Riippuu ehkä vähän opiskeluista. En tiedä, -
tarvitseeko kaikessa muistaa yhtä paljon kuin lääketieteessä, -
mutta ei se mitenkään edistä opiskelua.
Pitkäaikaiskäytössä alkoholi aiheuttaa siis neurotoksisuutta, -
aivo- ja pikkuaivoatrofiaa eli aivojen/pikkuaivojen surkastumista -
ja polyneuropatiaa eli hermoston vaurioitumista.
Riskirajoista on puhuttu viime aikoina.
Lääkäreiden mielestä yleiset riskirajat ovat aivan liian korkeita.
Yli 65-vuotiaille riittää yksikin annos.
Moderni riskiraja - jos näin sanoo -,
on 65 vuotta täyttäneille maks. 1 annos/pv eli 1 keskiolut.
Kerralla saisi ottaa korkeintaan 2 annosta -
ja viikossa enintään 7 annosta. Tämä koskee naisia ja miehiä.
Usein sanotaan, että miehille määrä olisi isompi perustuen siihen, -
että Jumala on laittanut miesten mahalaukkuun entsyymin, -
joka tuhoaa osan alkoholista ennen imeytymistä.
Sehän muuttuu siinä asetaldehydiksi. Ei hyvä juttu ollenkaan.
On hyvä muistaa, että alkoholin vaikutus voimistuu ikääntyessä -
elimistön nestepitoisuuden laskun myötä.
Alkoholin syntilista on valtava.
Luettelonomaisesti mainitsen näytöllä näkyvät: -
(delirium tremens = juoppohulluus)
(FAS = Fetal Alcohol Syndrome = sikiövauriot)
Tässä vain muutama otos tavattoman synkästä syntilistasta.
Alleviivaan sitä, että myyntilupaa ei alkoholi mitenkään saisi, -
jos se nyt keksittäisiin. Ihmiset eivät ole järkeviä ja loogisia.
Siksi tästä huolimatta sitä juodaan.
Alkoholista syntyvä asetaldehydi on ihan yhtä syöpävaarallinen -
kuin radon suoraan sanottuna. Se selvisi muutama vuosi sitten.
Silti sitä saa myydä, koska valtio tienaa sillä hyvin rahaa.
Muistihäiriöiden yleisyys alkoholin suurkuluttajilla on -
erittäin iso ongelma.
Älyllisten toimintojen heikentyminen on heillä tavallisempaa -
kuin muulla väestöllä. Hyvin vakavasti sanon, -
että joka toisella suurkuluttajalla (0,5 milj. Suomessa), -
siis joka toisella on lievähkö dementia.
Meillä on 250 000 aikuista, joilla on lievähkö dementia, -
koska he suurkuluttavat alkoholia.
Mitä suurkulutus on? Se on 7 keskiolutta/pv tai enemmän.
Vaikeampi dementia on heistä noin 10 %:lla.
Meillä on Suomessa 50 000 henkilöä, -
joilla on alkoholista tullut vaikea dementia.
Lisää tulee koko ajan. Kysyn vaan, kuka ne hoitaa?
Se on hyvä kysymys, jota pitäisi lainsäätäjän hiukan miettiä.
Lisäksi 25 % äkillisistä epilepsia- ongelmista johtuu -
alkoholivieroituskouristuksista.
Suurkuluttajilla on 10-kertainen vaara saada epilepsiakohtaus.
Kohtaukset ovat primääristi yleistyviä tai paikallisalkuisia.
Mukana näissä on yleensä muitakin alkoholivieroitusoireita.
Epileptiset kohtaukset alkavat yleensä -
1-2 vrk:n kuluttua runsaan juomaputken jälkeen.
Näitä kun ensi kerran tulee, ne pitää tutkia, -
kuten mitkä tahansa tajunnan- menetys-/kouristuskohtaukset.
Pitää tehdä kliininen eli potilaan tutkimus, -
laboratoriotutkimuksia ja aivojen tietokonetomografia -
tai magneettikuvaus ja katsottava aivosähkökäyrä.
Tämä kuormittaa aika paljon terveydenhuoltojärjestelmiä.
Alkoholiperäisen epilepsian hoito?
Totta kai ensisijaisesti alkoholi pois, koska se tuppaa uusiutumaan.
Siinä voi käyttää antiepileptisiä lääkkeitä - varsinkin, -
mikäli muitakin syitä on taustalla.
Alkoholikrampit ovat periaatteessa ajokortin myöntämisen este.
Ajokortin saamisen edellytys on alkoholismin onnistunut hoito.
Hyppään tässä deliriumin yli. Se on hyvin vakava asia.
Se pitää hoitaa. Se on juoppohulluus, joka tulee, -
kun alkoholin suurkulutus lopetetaan.
Se pitäisi aina hoitaa yleis- sairaalassa eikä mielisairaaloissa.
Se on ehdottomasti väärä paikka, -
koska siinä tarvitaan aika tehovalvontaa.
Sitten meillä on tämä sekakäyttö.
Ihmiset käyttävät sekaisin erilaisia aineita.
Tämä on lisääntyvä ongelma.
Se tarkoittaa erilaisten psykoaktiivisten aineiden, -
kuten alkoholin, rauhoittavien ja unilääkkeiden yhtäaikaista käyttöä.
Näitä bentsodiatsepiineja eli diapam-tyyppisiä aineita käyttää -
Suomessa vuosittain aika moni eli noin 6 % väestöstä.
Se on iso määrä. Tästä osasta 44 % käyttää niitä säännöllisesti -
tai pitkäaikaisesti. Puhuin aiemmin siitä, -
miten bentsodiatsepiini eli diapam- tyyppisten unilääkkeiden käyttö -
on tuhoisaa aivoille, koska ne lyhentävät REM-unen määrää.
REM-unen aikana aivot pestään ja putsataan -
päivittäin kertyneistä aineenvaihduntatuotteista.
Jos puhdistus ei toteudu kunnolla unilääkkeiden haitatessa/estäessä,
niin siitä tulee todella isoja ongelmia.
Päihdeongelmaisilla on usein seka- käyttöä ja lääkkeiden päihdekäyttöä
Sekakäyttö on sitä yleisempää, mitä kovemmista aineista on kyse.
Otetaan mitä tahansa, jotta saataisiin torjuttua vieroitusoireita.
Näissä hoitolaitoksissa käsidesit ym. on kerättävä pois.
Kun silmä välttää, ne juodaan vieroitusoireiden pelossa.
Kaikki ammattilaiset nämä kyllä tietävät, -
mutta on hyvä omaistenkin olla perillä näistä asioista.
Entä alkoholin aiheuttamien aivo- ja hermostovaurioiden ennuste?
Se on aika hyvä. Kannattaa siis olla positiivinen.
On aina hienoa, jos joku raitistuu tai pääsee irti alkoholista.
Kannattaa katsoa asioita positiivisesti.
Yllättävän hyvin raitistuminen korjaa -
ns. kognitiivisia eli työmuisti- ja muistiongelmia.
Se korjaa jossain määrin myös pik- kuaivojen/otsalohkojen surkastumaa.
On jännää, että 20-40 % pitkäaikaisista alkoholisteista, -
jotka katsotaan menetetyiksi katuojatapauksiksi, -
heistä lähes puolet voi selvitä -
ilman merkittäviä pysyviä, kognitiivisia muisti-/työmuistiongelmia.
Aina on siis oltava positiivinen asenne -
etenkin alkoholistiin ja päihdekäyttäjään.
Aivot ovat plastinen instrumentti.
Vauriotapauksissa tulee uusia kanta- ja hermosoluja, verkostoja.
Aina täytyy katsoa myönteisesti tilannetta.
Jos alkoholinkäyttöön on liittynyt seurannaissairauksia tai vammoja, -
siis päävammoja, niin ne ongelmat korjautuvat tietysti huonommin.
Yhteenvetona voisi sanoa alkoholista ja muistista, -
että alkoholi on merkittävin muistihäiriöitä -
ja dementiaa aiheuttava päihde nyt ja tulevaisuudessa.
Tärkeää on muistaa alkoholiongelman yleisyys ja massiivisuus: -
0,5 miljoonaa suurkuluttajaa, muistihäiriöiden aiheuttajaa.
Suurkulutusta on etsittävä aktiivisesti.
Lääkärienkin tulee olla aktiivisia. Ei suurkuluttajaa tunnista.
Hän voi olla siisti ja hyvinpukeutunut, eikä ongelmaa ikinä arvaisi.
Se näkyy myöhemmin.
Tärkein diagnosointikeino on potilaskeskustelu.
Apuna ovat myös kyselylomakkeet ja laboratoriomittarit.
Opiskelin Ranskassa viinintuotanto- alueella, jossa ongelma oli valtava.
Ensimmäiseksi ei siellä kysytty, miten voitte -
tai miten pumppu jaksaa/ onko rintakipuja.
Avohoitopotilaalta kysyttiin, miten maksa jaksaa.
Mentiin siis suoraan asiaan. Näin meilläkin tulisi tehdä, -
koska Suomessa on tällä hetkellä enemmän alkoholimaksakirroosia, -
alkoholin aiheuttamia maksasairauksia kuin Ranskassa.
Kannattaisi mennä suoraan asiaan -
ja kysyä rutiinikysymyksenä tämä alkoholinkäyttö.
Kulutukseen voi näet vaikuttaa jo lyhyellä puuttumisella -
eli mini-interventiolla. Vallilan terveysasemalla -
ollessani apulaisylilääkärinä teimme sen eli lyhyen haastattelun.
Kyllä se vaikuttaa, kun lääkäri kyselee.
Kysytään asiallisesti määrää ja mitä siitä voisi olla haittaa.
Se vähentää kulutusta ilman muuta.
Alkoholiongelman ehkäisyssä, havaitsemisessa ja hoidossa -
terveydenhuollolla on keskeinen asema.
Meillä on Suomessa eteisvärinä- epidemia, ehkä 100 000 potilasta.
Eteisvärinä on kurja juttu, koska se pamauttaa aivoveritulpan.
Lehdet ovat täynnä juttuja eteisvärinästä, -
muttei löydy artikkelia, jossa sanottaisiin asiat suoraan -
ja ilmoitettaisiin totuus, että 1 lasi viiniä voi sen laukaista.
Alkoholi yleisimmin aiheuttaa tätä vaarallistakin rytmihäiriötä -
eli eteisvärinää. Kummallista häveliäisyyttä!
Pitäisi mennä suoraan asiaan.
Lääkärin ja terveydenhuollon tulee varoittaa/auttaa potilasta, -
puhua asiallisesti moralisoimatta.
Kyllä potilaat ovat kiitollisia saadessaan tietää, missä mennään.
Siis reipas asenne tähän. Ongelma on suuri.
Suomi ohitti Italian 10 v sitten alkoholisairauksissa, -
Ranskan 5 v sitten, samoin Espanjan.
Ongelmien sanotaan olevan siellä. Ei, kun ne ovat meillä!
Suomi on Euroopan johtava maksakirroosimaa.
Tästä ei puhuta ollenkaan tarpeeksi.
Suomen ongelma on se, että diabetes on niin yleinen meillä.
Diabeetikoilla on rasvamaksa, hyvä pohja maksakirroosille.
Siihen ei tarvita montaa siideriä päivässä, -
niin 5 vuodessa on maksakirroosi.
Tämä pitäisi sanoa selvästi. Ei siitä pahastuta, -
vaan kiitellään, kun on varoitettu.
Kun on se maksakirroosi, niin harmitellaan, ettei varoitettu, -
että pienetkin määrät ovat haitallisia.
Kiitos, kun seurasit Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaa!
Jatkan näistä aivojen ja hermoston sairauksista ensi jaksossa.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare