Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Viime jaksoissa olen käsitellyt -
aivojen ja hermoston erilaisia sairauksia ja niiden oireita.
Tässä jaksossa puhun aluksi vapinaoireista.
Vapinaahan on monenlaista.
Se voi syntyä hyvin monilla eri tavoilla.
Tarkasteltaessa tarkemmin vapinaa sen laadun perusteella -
pystytään päättelemään aika paljon sen syistä.
Tämä on sitä lääkärin tutkimusta. Potilas kertoo oireistaan, -
missä tilanteessa, kuinka paljon, minkälaista.
Sitten lääkäri vastaanotolla tutkii tarkemmin vapinaa -
saadakseen vihjeitä mahdollisesta syystä.
Lääkärintyössä oleellista on potilaan haastattelu, anamneesi -
ja potilaan tutkiminen.
Tämä edellyttää yleensä potilaan läsnäoloa.
Nythän paljon siirrytään tällaiseen telelääketieteeseen.
Siinä on sekä hyviä että huonoja puolia.
Ei aina päästä potilasta tutkimaan konkreettisesti.
Vapinaa on siis todella kovin monenlaista.
Tarkastellaan joitakin perus- vapinatyyppejä.
Edellisissä jaksoissa puhuin Parkinsonin taudista, -
jossa on tyypillisesti lepovapinaa.
Nimensä mukaan lepovapinaa ilmenee levossa -
ilman tahdonalaista liikettä.
Se on yleensä aika hidasta ja ilmenee usein raajoissa.
Joskus myös alaleuka ja huulet voivat vapista, -
mutta pää ei juuri koskaan.
Lepovapinan eli pillerinpyöritys- vapinan yleisin syy on -
Parkinsonin tauti, johon liittyvät muut viimeksi käsitellyt oireet.
Erotukseksi lepovapinasta on liikevapina.
Liikevapina ilmenee yksinomaan lihaksia käytettäessä -
joko raajoja liikutettaessa tai pidettäessä yllä tiettyjä asentoja.
Siis liikutetaan tai yritetään pitää tiettyä asentoa.
Tavallisimmin liikevapina ilmenee sormissa ja yläraajoissa, -
mutta myös päässä ja alaraajoissa.
Vapina pahenee, kun tekee jotain tarkkaa työtä.
Yleisin syy tähän on ns. essentiaalinen eli itsesyntyinen vapina.
Ei siis tiedetä syytä. Vapinaa vaan on ilman tautia tai selitystä.
Sitten on fysiologinen vapina, -
jota ilmenee esimerkiksi asentovapinana ajoittain kaikilla, -
jos esim. olet kovin väsynyt, lihakset ovat rasittuneet, -
jos olet erityisen hermostunut.
Alkoholi voi aiheuttaa sitä, runsas kahvinjuonti.
Jos kahvia menee n. 9 kuppia/pv, kuten suomalaisella miehellä, -
mikä on ehdottomasti liikaa, niin tulee kahvinjuontivapinaa.
Kovan tupakoinnin tiedetään aiheuttavan vapinaa.
Sitten jotkut lääkkeet voivat lisätä vapinaa.
Sitten muita vapinoita.
Monissa keskushermostosairauksissa ja joissakin myrkytyksissä -
esiintyy erityyppisiä vapinaoireita ja lihasnykäyksiä.
Kilpirauhasen liikatoimintaan liittyy hienojakoista vapinaa -
etenkin käsissä. Vapinapotilaalta täytyy tietysti -
vähän harkinnan mukaan tarkistaa kilpirauhasarvot.
Sitten on kohdennusvapina eli intentiovapina, intention tremor.
Se on merkkinä siitä, että pikkuaivoissa on vaurio.
Pikkuaivovaurio aika usein tulee alkoholin käytöstä -
pikkuaivosurkastumana. Siinä on raajaliikkeinen hapuilu.
Mitä enemmän lähestyt tavoittelemaasi kohdetta, -
niin sitä enemmän vapinaa tulee. Siitä johtuu nimi kohdennusvapina.
Yleensä alkoholiperäiseen pikkuaivovaurioon liittyy myös -
viivakävelyn vaikeus.
Puhutaan myös vartaloataksiasta ja aksiaalisesta ataksiasta.
No, miten vapinaa hoidetaan?
Monet häpeävät ja piilottelevat vapinaa ihan turhaan -
ja koettavat itse hoitaa sitä. Fysiologiseen vapinaan, -
joka voi iskeä kaikkiin tietyssä tilanteessa, -
voidaan tietenkin vaikuttaa kohtuullistamalla kahvinjuontia, -
tupakointia tai alkoholinkäyttöä.
Jatkuvaan lepo- ja liikevapinaan ei elämäntavoilla voi kovin vaikuttaa.
Monet lääkitsevät sitä alkoholilla, vaikka alkoholi aiheuttaa sitä.
Olen hoitanut monia baarimikkoja ja tarjoilijoita, -
joiden uralla on hankalaa esimerkiksi, -
kun kaataa pienen määrän viiniä asiakkaan maistettavaksi.
Siinä tilanteessa jotkut eivät pärjää -
ottamatta itse yhden viinipullollisen ennen tilannetta.
Tämä on kaikkein ikävin ja huonoin tapa hoitaa vapinaa.
Näissä tilanteissa on olemassa nykyään -
erittäin tehokkaita ja vaarattomia lääkehoitoja.
Käytetään esim. beetasalpaajaa, -
joka on sydänlääke, mutta pieninä annoksina toimii tässä hyvin.
Beetasalpaajalla tarjoilijat pärjäävät.
Samoin hermostuneet viulistit voivat käyttää sitä.
Olympiatason ammunnassa se on ilmeisesti nykyään dopingaine.
Jos käyttää beetasalpaajaa -
saadakseen pyssyyn pysymään tarkempana, -
niin se on dopingia siinä lajissa.
Korostan sitä, että jos on sosiaalisiin tilanteisiin liittyviä vapinoita, -
niin ei siihen alkoholia, vaan lääkäriltä beetasalpaajia.
Ne yleensä toimivat vallan mainiosti.
Milloin vapinan takia pitäisi hakeutua hoitoon?
Tämä on aika tyypillinen ohje, joka sopii muihinkin oireisiin.
Silloin kun esiintyy jatkuvaa ja häiritsevää lepo- tai liikevapinaa, -
niin on syytä hakeutua lääkärin tutkimuksiin.
Aluksi lääkäri varmistaa vapinan syyn eli tekee diagnoosin, -
ja sen perusteella suunnitellaan vapinan hoito.
Parkinsonin tautia ja essentiaalista vapinaa voidaan hoitaa -
lääkkeillä eli essentiaalista vapinaa yleensä beetasalpaajilla.
Joskus vapina voi johtua muistakin keskushermoston häiriöistä, -
jolloin hoito riippuu tietysti taustalla olevasta sairaudesta.
Seuraavaksi menen ääreishermojen sairauksiin.
Nyt on paljon puhuttu aivotaudeista mutta hermosto on kokonaisuus.
On aivot ja ääreishermosto.
Ääreishermojen sairaudet voisi jakaa kahteen tyyppiin.
On monihermosairaus eli polyneuropatia.
Siinä kaikki tai suurin osa ääreishermoista on epäkunnossa.
Sitten on myös yhden hermon sairauksia, mononeuropatioita.
Tyypillisiä mononeuropatioita ovat kasvohermon halvaus, -
rannekanavaoireyhtymä, kyynär- hermon oireet, pohjehermon pinne -
ja reisisärky eli meralgia.
Meralgia paresthetica on sen nimi.
Ääreishermoja on kahta päätyyppiä.
On tuntohermot, joita pitkin aistihavainnot ympäristöstä -
sekä omasta kehosta välittyvät tiedoksi keskushermostoon.
Samoin keskushermostosta lähtevät käskyt välittyvät -
liikehermojen ja autonomisten hermojen kautta kaikkialle kehoon.
Ääreishermoja on kaikkialla elimistössä hyvin runsaasti.
Siksi niiden sairauksien oireet voivat olla kovin moninaisia.
Ääreishermojen sairauden luonne selviää yleensä -
potilaan oireiden ja tutkimuksen perusteella.
Tässäkin on tärkeää, että potilas saa rauhassa kertoa oireistaan -
lääkärin keskeyttämättä. Tästä on etua kummallekin.
Lääkäri pääsee jyvälle asiasta. Potilas antaa siinä diagnoosin.
Potilasta ei siis saa keskeyttää. Olen opettanut lääkäreitä pitkään -
ja aina sanonut, että antavat potilaan puhua rauhassa.
Keskeytettynä juttu kestää vielä kauemmin, kun aletaan alusta.
Vaikka se aluksi kuulostaisi kaukaa haetulta, -
niin lopulta huomaat, että asioilla on yhteys. Potilas antaa diagnoosin.
Kun olet kaiken kuunnellut ja analysoinut, voit tutkia potilaan.
Näin saadaan paras lopputulos.
Ikinä ei saa sanoa sitä, mitä olen vuosikymmeniä painottanut.
En ole koskaan sanonut potilaalle, että vain yksi asia kerrallaan.
Silloin potilas valitsee oireista, joiden kokee kuuluvan ko. tautiin.
Ei siitä sitten saa mitään selvää. Kuuntele kaikki potilasta painava, -
miksi hän tuli lääkäriin. Näin saat syyt selville.
Koeta myös olla mahdollisimman neutraali. On tutkittu, -
että jos lääkäri on mies/nainen, nuori/vanha, -
niin potilaan kertomus voi olla erilainen siitä syystä.
Pitää olla neutraali niin, -
ettei anna oman persoonan häiritä potilaan kertomusta.
Nämä ovat tärkeitä perusasioita.
Toivoisin lääkärien oppivan, että jos sanoo, -
että vain yksi asia kerrallaan, se on tuhon tie diagnoosin kannalta.
Ääreishermosairauksien luonne selviää siis yleensä -
potilaan oireiden ja tutkimuksen perusteella.
Jos epäselvää on, niin lisäselvitystä saa ENMG-tutkimuksella.
Siinä tutkitaan hermojen sähköistä toimintaa.
Siitä viimeistään aukenee, -
mikä hermo pätkii ja missä hermossa on oikosulkuja.
Puhun ensin tästä monihermo- sairaudesta eli polyneuropatiasta, -
jossa suuri osa ääreishermoista on sairaana.
Monihermosairaudessa ääreishermo- vaurioon on jokin yleinen syy, -
esim. myrkyllinen aine, aineen- vaihduntaan vaikuttava sairaus -
tai tulehdussairaus. Myrkyistä yleisin on alkoholi.
20 %:lla alkoholisteista on monihermosairauden oireita.
Myös eräät lääkkeet, kuten syöpä- hoidoissa käytetyt solunsalpaajat -
voivat aiheuttaa ääreishermojen toimintahäiriöitä.
Aineenvaihduntasairauksista tärkein aiheuttaja on diabetes, -
jossa huonon hoitotasapainon aikana monihermosairaus kehittyy -
vuosien kuluessa, mutta toisinaan nopeamminkin.
Myös munuaisten vajaatoiminnassa ääreishermosairautta esiintyy -
noin 25 %:lla potilaista.
Valitettavasti lähes puolessa tapauksista -
monihermosairauteen ei tutkimuksista huolimatta löydy selkeää syytä.
Se on siis essentiaalinen. Sitä tulee, mutta syy jää epäselväksi.
No, miten se oirehtii? Monihermo- sairaus ilmenee yleensä aluksi -
alaraajojen ja joskus myös yläraajojen kärki- eli ääriosissa.
Alaraajojen kärkiosiin menevät hermot ovat pisimmät.
Siksi ne ovat myös alttiimmat vauriolle. Se on johdonmukaista.
Oireena on molemminpuolinen sukka- tai hansikastyyppinen puutuminen, -
kuten olisi puuduttavat sukat tai hansikkaat.
Siellä on pistelyä ja särkyä varsinkin yöllä.
Tilanteen edetessä myös lihasvoima heikkenee.
Lihaksiin tulee virtaa ja tonus, normaali lihasjänteys, -
mikä siellä pitäisi olla suurimman osan vuorokaudesta, -
ei bodaa lihaksia, ja lihasvoima heikkenee.
Usein voi lisäksi olla myös tuntohäiriöitä.
Esim. kuuma vesi voi tuntua kylmältä ja päinvastoin.
Toisinaan pienikin kosketus aistitaan kivuliaana.
Jos astut jalkaterällä kävyn päälle, -
niin se voi tuntua läpimenevänä kipuna sen sijaan, -
että aistit sen vaarattomana.
Jalkojen monihermosairauden yhteydessä -
monet kuvaat kävelevänsä kuin tyynyillä.
Potilaalla on tunne, että hän kävelee tyynyillä.
Muistan elävästi erään vanhemman rouvan sitä näin kuvailleen.
Se on todella niin.
Oireet alkavat lievinä ja yleensä pahenevat hitaasti -
kuukausien tai tavallisimmin vuosien aikana.
Prosessi voi olla hyvin hidas, kestää vuosia ja pahenee pikkuhiljaa.
Kun monihermosairauden oireita ilmenee, -
niin on syytä hakeutua lääkärin tutkimuksiin.
Aluksi selvitetään, mistä hermojen toimintahäiriö johtuu.
Jos syy löytyy, kuten löytyy noin 50 %:ssa, -
niin pyritään luonnollisesti vähentämään taudin etenemistä -
ja häiriön vaikutuksia.
Esim. alkoholineuropatiassa on alkoholinkäyttö lopetettava kokonaan.
Diabetekseen liittyvässä neuropatiassa -
diabeteksen hoitoa tehostetaan ja hoitotasapainoa parannetaan.
Näillä toimilla oireet yleensä lievittyvät, -
mutta oireiden jatkuttua pitkään kaikki häiriöt eivät palaudu.
Tähän liittyvä särky on yleensä neuropaattista eli hermoperäistä, -
johon tavalliset särkylääkkeet tehoavat huonosti.
Näiden potilaiden särkyihin ei ole oikeastaan -
Buranalla ja Panadolilla yhtään mitään vaikutusta.
Tässä hoitona voidaan tarvittaessa käyttää reseptilääkkeitä, -
joilla hoidetaan kroonista kipua. Yleisimmin käytetään -
tiettyjä epilepsialääkkeitä, jotka hillitsevät aivoissa -
liiallista kipuimpulssien välitystä.
On johdonmukaista käyttää tämäntyyppisiä lääkkeitä.
Lisäksi käytetään kipukynnystä nostavia mielialalääkkeitä.
Ei siis pidä ihmetellä, jos on annettu särkyyn epilepsialääkettä -
tai mielialalääkettä. Se on ihan johdonmukaista ja toimivaa.
Sitten on yhden hermon sairaudet eli mononeuropatiat.
Yleisin syy yhden hermon toiminnan häiriöön on -
yksittäisen ääreishermon joutuminen puristukseen -
kudosrakenteiden väliin.
Näitä hermopinteitä syntyy helposti alueille, -
joissa hermo sijaitsee ahtaassa tai hankalassa paikassa.
On tyyppipaikkoja, missä näitä pinteitä tulee.
Oireet riippuvat pinteeseen joutuneen hermon tehtävästä.
Tavallisesti oireena on kipua ja särkyä, -
paikallista lihasheikkoutta tai molempia.
Yleisimpiä yhden hermon sairauksia ovat -
esim. kasvohermon halvaus, jota käsittelen ensin.
Aivoista lähtevä kasvohermo kulkee mutkikasta luukanavaa pitkin -
ja on siksi altis vaurioille.
Sen toimintahäiriössä toisen kasvo- puoliskon lihakset eivät toimi, -
mikä vaikuttaa ulkonäköön.
Seurauksena sairas puoli kasvoista on ihan ilmeetön.
Puhuttaessa toinen puoli suusta ei liiku, -
eikä silmäluomi sulkeudu kunnolla. Nämä ovat tyyppioireet.
Kasvohalvaus voi johtua ääreishermon ohella myös aivotapahtumasta, -
jos on aivohalvaus, joka vaurioittaa -
kasvolihaksia säätelevää aluetta aivoissa.
Tässä tapauksessa kasvojen yläosan hermotus toimii, -
ja oireena on vain toispuoleinen suupielen roikkuminen.
Se erotusdiagnoosina.
Näin on yleensä helppoa erottaa aivoperäinen kasvohalvaus -
ja ääreishermoperäinen kasvojen alueen halvaus -
eli kasvohermon halvaus toisistaan. Tämä on hyvin tärkeä ymmärtää.
Kasvohermon toiminnan häiriöstä johtuvassa kasvohalvauksessa -
toisen kasvohermon toiminta siis häiriintyy.
Siksi saman puolen kasvojen lihastoiminta heikkenee tai häviää.
Muistutan vielä, että mikäli muiden hermojen häiriöitä ei todeta, -
niin syy on lähes poikkeuksetta vain kasvohermon alueella.
Aivoissa ei ole mitään vikaa tai tapahtumaa.
Tämä on hyvin tärkeää ymmärtää.
No, kasvohalvauksen syyt?
Yleisin kasvohalvauksen syy on ns. Bellin pareesi.
Se johtuu kasvohermon toiminnan häiriöstä -
aivojen ulkopuolisella mutkaisella hermon kulkureitillä.
Kasvohermo kulkee luukanavaa pitkin lähellä korvakäytävää.
Pienikin hermoon kohdistuva ärsytys voi aiheuttaa toimintahäiriön.
Aika tavallinen syy on avoautolla tai auton ikkuna auki ajaminen.
Tulee viima korvalle ja näistä tulee lieviä kasvohermohalvauksia.
Aika dramaattisia potilaan kannalta.
Tavallisesti ei kuitenkaan voida osoittaa erityistä syystä.
Tällöin sitä kutsutaan Bellin pareesiksi.
Syytä ei tunneta, mutta herpestä on epäilty.
Jos on herpesrakkuloita, niin siellä voi olla syy.
Silloin kannattaa harkita herpesviruslääkitystä.
Antaisin ainakin itse sellaisen lääkityksen ilman muuta.
Kasvohermohalvaukseen sairastuu vuosittain -
noin 2-3 henkeä 10 000 henkeä kohden.
Tämä on siis aika yleinen ja hyvä tuntea siksi, -
että noin joka 60. suomalainen saa sen elämänsä aikana.
Kasvohermon toiminta voi joskus häiriintyä myös muista syistä.
Näin voi käydä punkkien levittämän borrelioosin -
tai kasvojen alueella esiintyvän vyöruusun yhteydessä.
On aina muistettava borrelioosi, joka on aika kiero tauti.
No, milloin pitää mennä hoitoon kasvohermohalvauksen takia?
Kun todetaan kasvohalvausoireita, -
pitää hakeutua päivystystapauksena (= samana päivänä) hoitoon.
Täytyy näet varmistaa diagnoosi, ettei ole kyse aivohalvauksesta, -
aivoinfarktista, aivoverenvuodosta.
Samoin lääkehoito tehoaa parhaiten, jos se aloitetaan nopeasti.
Kertaan vielä oireet. Tämä on tärkeä asia.
Kasvohalvaus alkaa melko nopeasti -
ja saavuttaa huippunsa 2-3 päivässä.
Ennen halvausta voi olla kipuja korvan seudussa, -
kasvoissa tai niskassa, mutta useimmiten kipuja ei ole.
Halvaus näkyy toisella puolella kasvoja suupielen roikkumisena -
ja nenän ja suupielen ryppyjen oikenemisena.
Lisäksi silmäluomea on vaikea sulkea kunnolla, -
ja otsan rypyt siliävät. Kasvojen kosketustunto on tallella, -
mutta iho voi tuntua turralta.
Makuaistissa voi olla häiriöitä.
Vielä korostan, että jos halvaus johtuu -
aivoverenkiertohäiriöstä eikä ääreishermosta, -
silloin halvausoireita on vain kasvojen alaosassa.
Näin siksi, että kasvojen yläosan hermotus tapahtuu -
aivojen molemmilta puolilta. Näin ollen toispuoleinen aivohalvaus -
aiheuttaa vastakkaisen suupielen roikkumisen, -
mutta silmäluomi ei roiku, ja otsaa pystyy rypistämään normaalisti.
Lisäksi aivoperäisessä kasvohalvauksessa esiintyy -
aivoverenkiertohäiriöstä riippuen muitakin aivohalvauksen oireita.
Nämä kaksi tilannetta on näin yleensä helppo erottaa toisistaan.
No, voiko kasvohalvausta itse hoitaa?
Bellin pareesin kulkuun ei voi itse vaikuttaa.
Silmäluomen halvauksen vuoksi silmä ei aina sulkeudu kokonaan.
Tällöin on vaarana sarveiskalvon vaurio kuivumisen takia.
Silmää kostutetaan tipoilla. Räpytystä voi auttaa sormella, -
mutta ei saa raapaista kynnellä sarveiskalvoa.
Yöksi laitetaan pitkävaikutteisempia silmätippoja tai voiteita.
No, mikä on ennuste?
Korostan vielä, että kasvohalvauk- sessa on aina mentävä lääkäriin -
päivystyksenä syyn selvittämiseksi.
Jos kyseessä on tyypillinen kasvohermohalvaus -
ilman muita hermo-oireita, erityisiä tutkimuksia ei tarvita.
Muuten tehdään pään kuvantaminen.
Jos halvaukseen löytyy sieltä syy, hoito on aiheuttajan mukainen.
Bellin pareesiin ei ole parantavaa hoitoa. Se yleensä paranee itse.
Kortisoni voi edistää paranemista. Viruslääkkeistä ei ole todettu -
hyötyä, ellei tila ole ilmeinen vyöruusun aiheuttama.
Jos silmäluomi ei sulkeudu, laitetaan silmätipat.
Jos halvaus on täydellinen, luomen voi teipata kiinni -
tai käyttää suojakupua silmän päällä sairveiskalvon kuivumisestona.
Jos Bellin pareesi on vain osittainen, niin 95 % potilaista paranee täysin.
Täydellisenkin halvauksen jälkeen yli puolet paranee täysin -
ja lopuistakin suurin osa hyvin tai kohtalaisesti.
1/3:lle jää joitakin kasvolihasten toiminnan häiriöitä.
Voiko tätä estää? Bellin pareesiin ei tunneta ehkäisykeinoja.
Borrelioosiin liittyvää kasvohalvausta voidaan hyvin estää -
ensihoidolla heti punkin pureman jälkeen, jos tauti on nähtävissä.
Silloin pitää antaa 2-3 viikon antibioottikuuri -
hyvissä ajoin.
Seuraavassa jaksossa puhun kolmoishermosärystä -
eli trigeminusneuralgiasta. Tämä on aika kiinnostava kokonaisuus, -
jota ei täysin ymmärretä, varsinkaan sen syytä.
Se on hyvä tuntea, koska se ei ole mitenkään harvinainen.
Siihen on olemassa sitten ihan omat hoitonsa.
Nämä asiat eivät ole oikeastaan vaikeita. Kun ajattelee, -
miten hermo toimii ja hermojen anatomian tuntee, -
niin pääsee äkkiä jyvälle siitä, mistä on kysymys.
Näihin oireisiin kannattaa ihan kaikkien perehtyä, -
koska tämän sarjan lopussa ilmenee syy, miksi on hyvin tärkeää, -
että tietää perusasiat hermojen toiminnasta.
Tätä voi verrata vähän kuin ensiapukurssiin, -
koska näissä pitää muittenkin olla valppaina ja auttaa oireilevaa, -
jotta saadaan hoito ajoissa, eikä tule isoja vahinkoja.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa!
Pidetään hermostosta hyvää huolta!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare