Hyvät katsojat! Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Näissä jaksoissa puhun riippuvuuksista eli addiktioista.
Meillä on aivoissa mielihyvä- keskus, joka erittää dopamiinia.
Riippuvuutta aiheuttavat päihteet tai riippuvuutta aiheuttava käytös, -
kuten joku voimakas harrastus, vaikuttavat mielihyväjärjestelmiin.
Jos aineen käyttö tai harrastus on kehittynyt riippuvuudeksi, -
niin mielihyväjärjestelmään syntyy oikotie.
Se päihde tai harrastus hukuttaa mielihyväkeskuksen dopamiiniin.
Sillä tavalla tulee riippuvuus hyvin helposti.
Luultavasti olemme kaikki jossain määrin riippuvaisia jostakin, -
mutta onko se patologista tai sairaalloista, se on toinen asia.
Jos tyydytyksen tunteesta mielihyvä- keskuksessa syntyy riippuvuus, -
niin siitä jää muistijälki aivojen hippokampukseen.
Se on hyvin tärkeä osa riippuvuutta, että muistamme, -
että tästä asiasta tuli sitä kivaa eli dopamiinia.
Näin aivojen amygdalaan syntyy ehdollinen refleksi -
tietyille ärsykkeille. Ehdollisen refleksin olemassaolo käynnistää -
ko. aineen hakemisen tai eroon- pääsyn jälkeisen retkahduksen.
No, addiktioon eli riippuvuuteen liittyy vielä oppiminen.
Riippuvuuden syntyyn vaikuttavat siis kovin monet seikat.
Dopamiini vaikuttaa siis mielihyvän kokemiseen eli aikaansaa sen.
Lisäksi sillä on rooli sekä oppimisessa että muistamisessa.
Nämä ovat avaintekijöitä prosessissa, -
joka muuntaa mukavat asiat riippuvuudeksi.
Asiat tuntuvat kivoilta, ja niitä toistetaan, toistetaan, -
kunnes tulee vahva riippuvuus. Sitten ollaankin ns. koukussa.
Nykytutkimus viittaa siihen, että dopamiini ottaa -
palkkiosuuntautuneen aivojen oppimisjärjestelmän valtaansa.
Näin yhteistyössä toisen välittäjä- aineen eli glutamaatin kanssa.
Tällä järjestelmällä on keskeinen merkitys eloonjäämiselle, -
sillä se linkittää mielihyvän ja palkitsemisen syömiseen ja seksiin.
Aivojen palkitsemisjärjestelmään kuuluvat myös mielihyvän lisäksi -
motivaatioon ja muistiin yhteydessä olevat aivoalueet.
Päihteet ja riippuvuutta aiheuttavat käyttäytymismuodot -
stimuloivat samaa järjestelmää ja ylikuormittavat sen.
Jatkuva päihteen käyttö tai riippuvuutta aiheuttava käytös saa -
mielihyväkeskuksen ja aivokuoren alueen, -
joka on tarkoitettu tehtävien suunnitteluun ja suorittamiseen, -
kommunikoimaan siten, -
että pitämäsi asia muuttuu pakonomaiseksi haluksi.
Tapahtuu muutos eli kyseessä on aivosairaus, aivotoiminnan muutos.
Mitä siinä sitten tapahtuu?
Kaikki toiminta vähitellen kanavoituu mielihyvän hankkimiseen.
Keskityt mielihyvän hankkimiseen ja laiminlyöt muita asioita.
Keskittyminen esim. opiskeluun vaikeutuu.
Aineen tai huumeen hankkiminen tai mielipuuhan tekeminen -
muodostaa elämäsi sisällön.
Silloin ollaan sairaalloisessa riippuvuudessa, -
kun elämän sisältönä on saada lisää ainetta -
tai tehdä pelkästään mielipuuhaa eikä mikään muu käy.
Tulee mieleen, että onko lasten ja nuorten riippuvuus älylaitteisiin -
saavuttanut addiktion asteen. Ilmeisesti on.
Silloin kivat asiat muuttuvat sairaalloisiksi, -
kun liikaa aikaa tai kaikki aika menee siihen.
Tämä on nyt huomattu tietyissä piireissä, -
jotka haluavat ymmärtää näitä asioita.
On tullut muotiin tietty käytösmalli.
Asioista perillä olevat kehuskelevat pitävänsä dopamiinipaaston.
Se on vähän kuin nenänvalkaisu- viikko.
Jos olet tammikuun alkoholitta, ja selviät siitä katkaisusta -
ilman delirium tremensiä eli vakavia vieroitusoireita, -
niin voit tavallaan aloittaa alusta. Tähän asiaan palataan.
On siis tullut muotiin dopamiinipaasto.
Aika monet ovat tulleet tietoisiksi siitä, -
että ovat jo riippuvaisia aineesta, käytöksestä tai älylaitteista, -
niin he pitävät dopamiinipaaston. Ja mikäs siinä, -
mutta se osoittaa, miten näissäkin voi ns. katkaisuhoito olla tarpeen.
No, nyt tulee jännittävä osio tässä ohjelmassa.
Olen sanonut usein, että olemme kaikki riippuvaisia jostakin, -
mutta onko se sairaalloista tai patologista. Se on toinen asia.
Tehdäänpäs nyt testi. Hyvä katsoja, testaan, oletko sinä riippuvainen.
Sen selvittäminen ei ole tietenkään ihan mutkatonta.
Varsinkaan sen myöntäminen ei ole helppoa, -
koska siihen liittyy häpeää ja leimautumista.
Jos joudut tunnustamaan itsellesi, että olet riippuvainen, -
niin siihen liittyy häpeää ja leimautumista.
Tehdään se nyt kahden kesken. Ei ole pakko kertoa kenellekään.
Voit alkaa työstää tätä ongelmaa ja ajatella, -
miten riippuvuuden voi purkaa. Annan siihen eväät ja neuvot.
Tärkeää tässä on ongelman myöntäminen itselleen.
Se on nimittäin ensimmäinen askel toipumisen tiellä.
Jos petät itseäsi ja kiellät sen, ei ole toipumismahdollisuuksia.
Jos tajuat ja tiedostat ongelman ja myönnät sen itsellesi, -
niin se on ensimmäinen askel toipumiseen. Ehkä tosi tärkeä askel.
Nyt testi tulee. Kiinnitä turvavyöt ja kuuntele tarkkaan.
Jos vastaat 'Kyllä' yhteenkin seuraavista kysymyksistä, -
sinulla voi olla riippuvuussairaus -
ja sinun on silloin hyvä keskustella päihdeasiantuntijan kanssa.
Nyt tulee ensimmäinen kysymys.
Käytätkö ainetta yhä useammin -
tai harrastatko riippuvuutta aiheuttavaa käyttäytymistä -
(esim. älypuhelin, tietokone ym.) entistä useammin? Kyllä/Ei.
Toinen kysymys.
Kärsitkö vieroitusoireista, jos sinulla ei ole ainetta -
tai et voi harrastaa mielipuuhaasi? Esim. sähkökatko mökillä pakottaa -
olemaan viikon ilman älypuhelinta. Saatko vieroitusoireista? Kyllä/Ei.
Kolmas kysymys.
Oletko koskaan valehdellut/ vähätellyt aineen käyttöäsi -
tai mielipuuhaasi käyttämääsi aikaa?
Oletko vähätellyt tai piilotellut sitä?
Nämä ovat kolme avainkysymystä. Kyllä/Ei.
No, jos vastasit 'Kyllä' yhteenkin näistä kysymyksistä, -
niin sinulla voi olla riippuvuussairaus -
ja on hyvä keskustella päihde- asiantuntijan kanssa, kuten sanoin.
Tämä on hyvä jokaisen itse käydä läpi, -
koska olemme kyllä kaikki riippuvaisia.
Mutta ei se mitään, jos se ei vie kaikkea aikaasi -
eikä muodostu patologiseksi.
No, riippuvuuksille ja aineille kehittyy toleranssi eli sietokyky.
Sietokyky kehittyy ajan mittaan.
Aivot sopeutuvat niin, -
että et saa enää samaa tyydytystä päihteestäsi/mielipuuhastasi.
Yhtäkkiä tulee tilanne, että tämä oli kivaa, mutta lisää!
En saa enää samaa dopamiiniannosta tästä aineesta.
Tämä on sairaalloisen riippuvuuden merkki, -
koska normaali elämässä palkinto, kehu tai aplodit saadaan usein -
vain ponnistelun ja työn tuloksena eikä nopeasta pistoksesta suoneen.
Mielihyvän aiheuttama palkinto tulee siis usein -
vain ponnistelun ja työn tuloksena. Tämä on normaali tilanne.
Päihteet ja tietyt käyttäytymismuodot tarjoavat oikotien, -
joka hukuttaa aivot dopamiiniin ja muihin välittäjäaineisiin.
Aivot eivät sitten enää pysty -
helposti puolustautumaan tätä hyökkäystä vastaan.
Silloin ollaan vaarallisella tiellä.
Päihde voi vapauttaa 2-10 kertaa enemmän dopamiinia, -
kuin normaalisti saatu kehu tai palkkio.
On kiva, jos kehutaan tai saa jonkun ylimääräisen bonuksen.
Siinä saadaan dopamiinia, mutta varsinkin kovat huumeet voivat -
vapauttaa 2-10 kertaa enemmän tätä herkkua eli dopamiinia.
Sitä tulee enemmän ja lisäksi se vapautuu nopeammin ja varmemmin.
Tämä on se tie koukuttamiseen.
Riippuvaisen ihmisen aivojen dopamiinireseptorit ylitäyttyvät.
Aivot sopeutuvat tähän tuottamalla vähemmän dopamiinia -
tai harventamalla reseptorien määrää.
Se on kuin vaimentaisi liian kovaäänisen kaiuttimen säätönupista.
Nämä ovat siis sairauksia. Siellä tapahtuu muutoksia solutasolla.
Tämä ei ole ilkeää käyttäytymistä. On hyvä ymmärtää, -
että vakavissa varsinkin huume- riippuvuuksissa on muutoksia -
koneistossa, verkostossa ja solukoissa, -
jotka pitää saada taas toimimaan normaaliin tapaan.
Tästä aivojen sopeutumisesta riippuvuudessa seuraa, -
että dopamiinin vaikutus mielihyvä- keskukseen vaimenee.
Riippuvaisiksi kehittyneet huomaavat, -
että päihde ei enää synnytä samaa mielihyvää kuin aiemmin.
Tämän takia annosta on lisättävä saman dopamiinihumalan saamiseksi.
Aivot ovat tulleet toleranteiksi.
Toleranssi on hyvin katala asia -
ja voi johtaa erittäin suuriin ongelmiin.
Tässä vaiheessa käynnistyy se pakonomainen käyttäytyminen.
Se kiva, hyväksyttävä ja mukava onkin muuttunut koukuksi.
Sinun on pakko sitä tehdä. Monien huumeiden ja alkoholin käyttöä -
ei uskalleta lopettaa vieroitusoireiden pelossa.
Se ei olekaan enää kivaa, vaan pitää vapisevin käsin juoda sitä, -
jotta voisi torjua inhottavat vieroitusoireet.
Mukava asia muuttuikin siis painajaiseksi.
Tässä vaiheessa alkaa se pakon- omainen käyttö tai mielipuuha, -
kun aikaisempi määrä ei enää riitä tuottamaan mielihyvää.
Aikaisemmasta mielihyvästä aivoihin tallentunut muisto -
ja entiseen auvoiseen oloon pyrkiminen aiheuttavat -
pakonomaisen pyrkimisen siihen.
Lopputulos on, että normaali mielihyväkoneisto ei enää toimi.
Se mukava raskaan työn ponnistelu- jen jälkeen saatu kehu/palkkio -
ei enää toimikaan. Silloin on menty ojasta allikkoon.
Tässä vaiheessa aiemmin mainittu oppimistapahtuma alkaa vaikuttaa.
Aivojen hippokampus ja amygdala ovat tallentaneet tiedon, -
mistä ja miten päihdettä saa lisää.
Syntyy siis se katala ehdollinen refleksi -
eli vastustamaton tarve saada lisää ympäristön muistuttaessa asiasta.
Esim. aina kun peliriippuvainen näkee pelikoneen, on pakko pelata.
Olisi tärkeää, kuten Suomessa on tehtykin, että on rajoitteita.
Kirjaudut systeemiin, ja se estää sinua pelaamasta, -
kun olet kuukaudessa hävinnyt 2 000 euroa tai päivässä 500 euroa.
Estäminen suojaa pelaajaa, ettei koko omaisuus mene pelihimossa.
Tämä on sikäli paha asia, että pelikoneiden tuotto tulee pääosin -
mielenterveyspotilailta ja muilta heikoilta, köyhiltä eläkeläisiltä.
Ne on laitettu kaupan kassalle maksupisteen kohdalle.
Niitä ei saisi siinä pitää. Muualla maailmassa ei pidetä.
Suomi on siitä kummallinen maa, että täällä laitetaan -
rahaimurit kassan kohdalle ja siten viedään ihmisiltä rahat.
Jos on päässyt irti peliriippuvuudesta, -
niin pelkkä koneen näkeminen voi käynnistää sen.
Olen hoitanut paljon alkoholisteja. He sanovat, -
että kun he kaupungilla kävellessä tietävät, -
että seuraavassa korttelissa oikealla puolella on ravintola, -
he hyvissä ajoin vaihtavat toiselle puolelle, missä ei ole ravintolaa.
He sanovat, että jos he menevät ravintolan oven ohi, -
niin se ikään kuin vahvalla imurilla imaisee heidät sisään.
Ehdolliset refleksit ovat siis niin voimakkaita.
Lihomisen aiheuttava mieltymys runsasenergiseen ravintoon toimii -
samalla tavalla mainosten kautta. Nähdään herkullinen makeismainos, -
niin se käynnistää vastustamattoman himon mennä hankkimaan sitä lisää.
Aineen himo ylläpitää riippuvuutta ja saa aikaan myös retkahdukset.
Kovan vieroitusurakan ja hoidon jälkeen asia tavallaan hukataan.
Vieroittaminen on siis vaikeaa. Sitä voidaan avustaa siten, -
että ihmiset kyllä ymmärtävät, jos heille vieroituksen jälkeen -
selvitetään retkahdusmekanismi. Sitä osaa sitten välttää paremmin.
Samoin heroiiniriippuvaiselle jo injektioneulan näkeminen voi -
tehdä retkahduksen. Alkoholistille riittää whiskypullon näkeminen, -
jollekin suklaa ja jollekin aikuisviihde, joka koukuttaa pahasti.
Ilmeisesti 80 % aikuisista on jossain määrin koukussa siihen.
Tämä on ERITTÄIN vaarallinen asia, joka voi myrkyttää elämäsi, -
ihmissuhteesi, avio- ja rakkaus- suhteesi ihan totaalisesti.
Sitä sietää erityisesti varoa ja siitä pitää varottaa.
Ehdollinen refleksi auttaa siis ymmärtämään, -
kuinka päihdekierre voi käynnistyä vuosienkin raittiuden jälkeen.
Hoidin kerran henkilöä, jolla oli vuosikymmeniä ollut päihdeongelma.
AA:n kautta hän pääsi siitä eroon. Katkaisu-/myllyhoito, tukihenkilö.
Hän kävi AA:ssa 10 vuotta ja ajatteli, että nyt varmaan riittää.
Sitten saunailtana hän otti yhden keskioluen, -
mitä ei ollut juonut 10 vuoteen. Siitä pamahti hurja putki päälle.
Tämä osoittaa siis sen, että nämä mekanismit ovat vaarallisia -
eivätkä leikin asia. Ihminen on heikko.
Jos hän tietää, mitä varoa, niin siten päästään eteenpäin.
Nämä ovat siis tärkeitä itse tiedostaa riippuvuussodassa.
Kun tietää mekanismit, pärjää paljon paremmin.
On helpompi tehdä valintoja, eikä äkkihimo hämmästytä.
Täytyy tiedostaa sen laukaisija, jotta osaa varoa tai jopa nauraa, -
että taas pavlovilainen ehdollinen refleksi on voitettu.
Hyvä uutinen siis on, että toipuminen on mahdollista.
Tätä pitää katsoa positiivisesti: toipuminen on mahdollista.
Toivotonta tapausta ei ole olemassa.
Miten se tapahtuu? Ei niin, että kielletään juomasta.
Ei ihminen toimi sillä lailla. Ei riitä, -
että "sanotaan ei" päihteille tai tuhoisalle käyttäytymiselle.
Itsensä parantaminen onnistuu "sanomalla kyllä hyville asioille".
Siihen pitää saada jotain kivempaa tilalle.
Pitää sanoa kyllä asioille, -
jotka antavat elämällesi merkityksen.
Siksi kristillinen päihdetyö toimii niin hyvin. Toki ei kaikille.
Tunnen tohtori Gottschalkin Sveitsissä, jonka klinikka hoitaa -
heroiiniriippuvaisia, jotka ovat "toivottomia tapauksia".
Siellä 80 % pääsee irti heroiinista Jeesuksen avulla.
Ei 100 %, vaan 80 %.
He saivat elämälleen merkityksen, ja tämä ratkaisi asian.
Samoin tietysti rukoustuki, vertaistuki, tukihenkilöt.
Jos elämäsi saa merkityksen -
ja päämääräsi on iankaikkinen elämä, -
niin totta kai sinne kannattaa katse suunnata.
Sitten on tärkeää ymmärtää, -
että vaikeudet ovat yleensä ohimeneviä, -
eikä elämän kuulu olla jatkuvaa onnellisuutta.
Monista elämän tarkoitus on olla onnellinen.
Ei elämä kokoaikaista onnellisuutta ole.
Kaikki sodat läpikäynyt edesmennyt isäni oli 80 %:n invalidi -
ja täynnä rautaa, haavoja ja luodinreikiä.
Hän johti isoa tutkimuslaitosta, ja häneltä joskus kysyttiin, -
onko hänellä murheita. Isä vain naureskeli: -
"Murheet loppuivat, kun granaattien räjähtely posken vieressä loppui."
Hän osasi panna asiat oikeaan järjestykseen.
Vaikeudet kuuluvat siis elämään ja ovat ohimeneviä.
Ei elämän tarvitse olla jatkuvaa onnellisuutta.
Jos elämän tarkoitus on selvillä, ja sehän on, -
että tunnet Kristuksen ja Kristus tuntee sinut, -
silloin tietää, mihin on menossa ja miksi me täällä olemme.
Olen itse hoitanut paljon päihde- ongelmaisia.
Joskus pikkasen huvittaa, -
kun vaikeasti alkoholiriippuvainen on päässyt siitä irti -
- mikä on upeaa ja kiitos siitä Jumalalle -
siihen voi tulla tilalle 2 askia Norttia/päivä -
ja 20 kuppia kahvia -syndrooma.
Tätä kutsutaan ns. korvaavaksi riippuvuudeksi.
En halua heitä moittia. Pääasia, että on päässyt alkoholista eroon.
Kannattaa silti vähän tarkkailla, vaihdoinko toisen tilalle.
Jollakin se voi olla esim. hölkkääminen.
Kun on lenkillä satoi tai paistoi, niin saa sitä mielihyvää siitä.
Se on hyvä korvaava riippuvuus, mutta nämä ovat jänniä mekanismeja.
Kun ymmärtää mielihyväkeskuksen tapahtumia, -
muistiin tallentumista ja ehdollista refleksiä, -
niin alkaa itse hallita tilannetta huomattavan paljon paremmin.
Mitä muuta dopamiinin ja riippuvuuden suhteesta on opittu?
Uuttahan tässä tulee koko ajan tutkimuksen kautta.
Dopamiinihan on tämän näytelmän konna ja sankari.
Se on tunnetuin riippuvuuteen liittyvä aivojen välittäjäaine.
Se liittyy sosiaalisuuteen, toiminta- kykyyn ja mielihyväjärjestelmiin.
Se liittyy riippuvuuden kehittymiseen, hermoston synapsitoimintaan, -
aivojen sopeutumiseen, lääkkeistä tuleviin molekyylimuutoksiin -
sekä aivosairauksiin, kuten Parkin- soniin, josta puhun myöhemmin.
Riippuvuutta voi lääkitä järjestelmään vaikuttavilla lääkkeillä.
Dopamiinitutkimus mahdollistaa ehkä tulevaisuudessa -
riippuvuuksien tehokkaamman hoidon.
Joitakin lääkekandidaatteja on jo olemassa ja niitä tutkitaan.
Asia on kuitenkin tavattoman monimutkainen, -
sillä aivojen välittäjäaineita on useita kymmeniä.
Mitään ihmepilleriä ei siis ole odotettavissa näissä asioissa.
Apua voidaan kuitenkin joistakin saada.
Päihderiippuvuus tarkoittaa siis aineen pakonomaista käyttöä.
Sitä käytetään vieroitusoireiden torjumiseksi ja niiden pelossa.
Sekä psyykkistä että fyysistä riippuvuutta on vaikea itse lopettaa, -
vaikka se aiheuttaa sekä psyykkistä oireilua että fyysistä haittaa.
Riippuvuuksiin siis luetaan heroiinin, kokaiinin -
ja muiden kovien huumeiden ohella kaikki muutkin aineet, -
esim. kannabis ja miksei tämä runsasenerginen ruokakin, -
josta puhuin viime jaksossa.
Kyseessä on aineita, -
joiden käyttöä riippuvainen ei pysty keskeyttämään.
Siis apua ja vieroitushoitoa tarvitaan.
Samoin katkaisuhoitoa ja vertaistukea tarvitaan.
Sitten on myös käyttäytymis- riippuvuus. Käytöskin voi aiheuttaa -
pakonomaista riippuvuutta. Pelihimo on hyvä esimerkki. Tosi ikävä asia.
Samoin syömishäiriö tai aikuisviihteen katselu.
Riippuvuus on siis krooninen sairaus, mikä on tärkeää ymmärtää.
Se aiheuttaa huomattavia taloudellisia kustannuksia -
ja inhimillistä kärsimystä.
Ei ainoastaan riippuvaiselle, - vaan on olemassa oheisriippuvuus.
Jos meillä on 0,5 milj. alkoholin suurkuluttajaa, -
niin siinä on 1,5 milj. oheisriippuvaista -
eli lähipiiri, lähiympäristö, jotka on vedetty siihen mukaan.
Se myrkyttää myös heidän elämäänsä ja aiheuttaa heille huolia -
vuorokauden ympäri. Miten me nyt pärjäämme tämän ihmisen kanssa?
Tässäkin on olemassa Al-Anon-järjestelmä.
Se on AA:n rinnalla oleva vertaistukijärjestelmä, -
joka antaa neuvoja, miten selvitä, -
jos omainen on päihderiippuvainen, miten siihen tulee suhtautua.
Myös hyvää kirjallisuutta on olemassa, -
esim. Hellstenin kirja Virtahepo olohuoneessa.
Se kannattaisi kyllä kaikkien lukea, -
joilla on perheessä vakavasti alkoholiriippuvainen.
Siitä saa hyviä ohjeita, miten tätä asiaa hoidetaan niin, -
ettet vaan ryhdy juomisen mahdollistajaksi. Miten sen voi välttää.
Palataan tähän vielä ensi jaksossa.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa!
Tiedosta riippuvuusasiat ja selvitä itsellesi, -
oletko sinä kenties patologisesti riippuvainen jostakin asiasta.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare