Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Olen lääkäri Pekka Reinikainen ja nyt puhun astmasta.
Kahdessa aiemmassa jaksossa jo käsittelimme sitä, -
mutta aihe on laaja. Tauti on merkittävä, -
koska puoli miljoonaa suomalaista sairastaa sitä.
Tässä jaksossa aloitamme kysymyksellä: -
Voiko herkistymistä ja astman puhkeamista ehkäistä tai vähentää?
Kyllä sitä voi. Ensinnäkin ihan vauvasta lähtien -
pitäisi tukea imetystä, jos se on mahdollista -
ja aloittaa vauvan kiinteä ravinto 4-6 kk:n iässä.
Mitä ympäristön altisteisiin tulee, -
niin niitä ei tarvitse välttää perusteettomasti.
Esim. lemmikkieläimiä ei tarvitse välttää "varmuuden vuoksi".
Kaikkia ruokia voi syödä, ellei jokin aiheuta voimakkaita oireita -
ja sen välttämisestä on sovittu lääkärin kanssa.
Luontosuhdetta pitää viljellä. Luontoon, metsään, partioon, -
retkeilemään, maatiloille, navettoihin, tutustumaan -
kaikkiin mahdollisiin ympäristön allergeeneihin.
Sillä tavalla luontaista immuniteettia vahvistetaan.
Lisäksi liikunta ja harrastukset ovat hyvin tärkeitä.
Partio on hieno asia, leiritoiminta, puutarhanhoito, lähiruoka.
Säännöllinen liikunta vahvistaa immuunijärjestelmää -
ja bodaa aivoja. Liikkumisesta on se hyöty, -
että lihakset ja aivotkin kasvavat. Se on monipuolista ja tärkeää.
No, ravinnosta sitten. Kasvis-, juures-, hedelmä- ja marjapitoinen-
ravinto vahvistaa immuniteettia.
Jos syödään vaan donitseja ja burgereita, -
niin siitä on lähinnä haittaa.
Semmoisen aterian jälkeen elimistössä havaitaan stressireaktio.
Tulehdussolut lisääntyvät verenkierrossa ym.
Valtaosa omista mikrobeistasi, bakteereistasi on hyödyllisiä.
Antibiootteja tosi harkitusti, varsinkin jos perinnöllinen taipumus.
Alle 1-vuotiaalle ei antibiootteja kuin äärimmäiseen tarpeeseen.
Siinä enemmän harkintaa.
Luontaista immuniteettia voi lievästi vahvistaa ns. probiooteilla -
eli maitohappobakteereita sisältävät elintarvikkeet -
ja muut valmisteet ovat hyödyllisiä.
Tupakointi on erittäin tuhoisaa hengityselimille.
Muistutan vielä siitä, että raskaudenaikainen tupakointi lisää -
syntyvän lapsen riskiä sairastua astmaan. Tämä on hyvä muistaa.
No, voiko astman pahenemista ehkäistä -
ja miten oireita hoidetaan?
Alleviivaan edelleen säännöllistä liikuntaa.
Se vahvistaa myös hengityslihaksia.
Se avaa keuhkoputkia ja parantaa hapenottoa, -
vähentää hengenahdistustunnetta.
Se bodaa sydäntä, niin että sydän lyö harvemmin.
Lisäksi hemoglobiini kohoaa ja happea tulee helpommin kudoksiin.
Kaikki nämä yhdessä ja erikseenkin vaikuttavat siihen, -
että astmaoireet lievittyvät varmasti.
Sitten on olemassa allergeeni- spesifinen siedätyshoito.
Se tarkoittaa, että annetaan allergiaa aiheuttavaa ainetta -
tosi pieninä annoksina aina kasvattaen.
Tämä oli erittäin suosittua 70-luvulla.
Se välillä lopahti, mutta kokee nyt uutta tuloaan.
Allergeenispesifisessä siedätys- hoidossa annetaan sitä ainetta, -
joka aiheuttaa allergisen reaktion.
Nykyään on myös olemassa kielen- alustabletteja, -
joita voi käyttää esim. timotei- ja heinäallergian siedätyshoidossa.
Sitten oli ihonalainen pistossiedätys, missä pannaan ihon alle -
tätä allergeenia äärimmäisen pieniä määriä, joita nostetaan vähitellen.
Se tuntuu tepsivän ja taittaa terän allergisilta reaktioilta, -
kun luonnossa kohdataan allergiaa aiheuttavia aineita.
A ja O on, nyt kun nykyään ymmärretään, -
että tulehdusreaktio ennen kaikkea, -
niin hoidetaan limakalvojen ja ihon allergiset tulehdukset -
ajoissa ja tehokkaasti.
Tämä koskee myös heinänuhaa ja maitorupea eli taiveihottumia.
Miten astma sitten todetaan?
Lääkäri vahvistaa diagnoosin.
Lääkäri haastattelee potilaan oireet huolellisesti.
Sitä kutsutaan anamneesin ottamiseksi.
Lääkäri tarkastaa, kuuntelee keuhkot, sydämen, -
tarkastaa nenän limakalvot ja ihon.
Hengenahdistus voi johtua myös sydämen vajaatoiminnasta -
tai läppävioista tai muista tämän tyyppisistä asioista.
Potilasta kehotetaan kotona seuraamaan 1-2 viikkoa -
hengityksen toimintaa aamuin ja illoin ja oireita tuntiessaan.
Tähän kotiseurantaan parin viikon aikana käytetään -
uloshengityksen huippuvirtaus- mittaria (PEF-mittari).
Tulokset pannaan PEF-seuranta- lomakkeelle.
Puhallusohjeet annetaan terveys- keskuksesta -
ja ne voi tulostaa itsekin netistä.
Puhallusseurantaan liitetään keuh- koputkien avautumiskokeita siten, -
että potilas hengittää avaavaa lääkettä, -
tavallisesti salbutamolia perus- puhallusten jälkeen.
Sitten hän mittaa puhallusarvon (PEF-arvon) uudelleen, -
kun 15 min. on kulunut avaavan lääkkeen ottamisesta.
Tarkemmat keuhkotilavuudet mitataan spirometrian avulla.
Se on hengitystilavuuksien mittauslaite.
Ihan pienillä lapsilla käytetään oskillometriaa, -
joka mittaa hengitysteiden virtausvastusta.
Samalla tehdään myös keuhkoputkien avautumiskoe -
ja seurataan uloshengityksen sekuntivirtauksen muuttumista.
Keuhkoputkiston ahtautumistaipumus tutkitaan -
histamiini- tai metakoliini- altistuskokeen avulla.
Voidaan tehdä myös rasituskokeita tarvittaessa kuntopyörällä, -
juoksumatolla tai juoksuttamalla potilasta hengästymiseen asti -
ulkona tai sisällä. Näin nähdään, että jos on astma, -
niin huonosti hoidetun/hoitamattoman astman oire on se, -
että rasituksessa oireisto tulee esille.
Etenkin lapsilla vapaajuoksutesti on herkin tapa saada astma esiin.
Allergiaa voidaan testata Prick- kokeiden, ihopistokokeiden avulla -
tai määritetään verestä ns. IgE-vasta-aineita -
ja tekemällä joskus altistuskokeita epäilyllä allergeenilla.
Astmahan on tulehdustauti.
Tulehdusta tutkitaan mittaamalla uloshengitysilman typpioksidia.
Tässä tulee mieleen, minä päivänä saamme astman haistavan koiran.
Meillä on jo koiria, jotka ovat apuna diabeteksen hoidossa.
Koirillahan on hämmästyttävä hajuaisti, -
ehkä 500 kertaa parempi kuin ihmisellä. Sitä kuvaa se, -
että se voi esim. kannabiksen haistaa renkaan sisäpuolelta.
Tulehduksen luonnetta voidaan tutkia myös verestä -
katsomalla veriarvoja, onko siellä eosinofiilisiä soluja, -
ysköksestä eosinofiilisiä soluja tai nenälimasta.
Kun astma on diagnosoitu... Kunnollinen diagnoosi on tärkeä.
250 000 suomalaista kärsii ajoittain astman tyyppisistä oireista, -
jotka eivät silti ole astmaa. Diagnoosin teko voi olla haasteellista.
Kun astma on diagnosoitu ja hoito toimii, -
seurannasta huolehtii ennen kaikkea potilas itse.
Potilas on nykyään lääkärin ja hoitajan partneri.
Kun hän ymmärtää, mitä ja miksi hoidetaan, miksi tämä lääke -
ja missä tilanteessa isompi annos, hän on hoitonsa johtaja tavallaan.
Meillä on myös päteviä, tähän perehtyneitä terveydenhoitajia -
ja sitten ihan koulutettuja astmahoitajia.
Nykylääketieteessä on suuri edistysaskel, -
että varsinkin isoilla tautiryhmillä on -
diabetes- ja astmahoitajia. Ne ovat huippuammattilaisia.
He ovat hyvin tärkeitä lenkkejä tässä. Ei ole mahdollista, -
että puolta miljoonaa astma-/ diabetes-/verenpainepotilasta -
lääkärit valvoisivat ja hoitaisivat ja tekisivät seurantakäynnit.
Siksi lääkäri-hoitajatyöparijärjestelmä ja erikoishoitajat on -
äärimmäisen tärkeä asia.
Sitten vielä joku sana rasitusastmasta.
Se ei ole erillinen sairaus, vaan astmaan liittyvä rasitusreaktio.
Jotkut astmaatikot saavat oireita vain fyysisestä rasituksesta.
Jokainen astmaatikko saa rasitus- astmareaktion -
äärimmäisen voimakkaan muutaman minuutin ponnistuksen yhteydessä.
Näin syntyneen astmakohtauksen jälkeen -
keuhkoputket avautuvat itsestään muutamassa kymmenessä minuutissa
tai lääkkeen avulla muutamassa minuutissa.
No, mikä sitten on turvallisen rasituksen määrä?
Astma ei rajoita toimintakykyä eikä liikkumista, -
jos lääkitys on kunnossa. Yksi mittari siitä on, -
että voit elää suhtkoht normaalisti.
Oireettomuus rasituksessa kertoo, -
että lääkitys on tasapainossa.
Meillä on olympiatason urheilijoita huipputuloksineen, -
vaikka heillä on astma.
Astmaatikon tuleekin liikkua säännöllisesti niin raskaasti, -
että saavutetaan mahdollisimman iso hengästymisen aiheuttama rasitus, -
jotta eivät oireet rajoittaisi arkipäivän liikkumista.
Ja miksi sitä liikuntaa? Kertaan vielä: -
liikunta parantaa keuhkojen ja keuhkohengityslihasten toimintaa, -
vähentää rasitusperäisiä hengitys- tieoireita -
sekä tehokkaan lääkehoidon kanssa estää sairauden etenemistä.
Muistanet aiemmista jaksoista, että koko keuhkoja pitää käyttää.
Siksi pulloon puhalluskin on hyvä. Jos ei liiku paljon, -
niin pulloon puhallettaessa vastapaine avaa ylähengitystiet, -
jotka voivat olla lytyssä. Näin hapenottokyky paranee.
Liikuttaessa oireet vähenevät ja hengitys helpottuu.
Kunnon noustessa hengitys on helpompaa -
voimakkaassa ponnistuksessa.
On hyvä muistaa, että se myös parantaa hemoglobiinitasoa -
ja lisää mitokondrioiden määrää.
Mitokondrio on solunsisäinen voima- laitos tuottaen ravinnosta -
sitä bensiiniä, jolla toimimme ja parantaa reilusti suorituskykyä.
Ihminen ei ole mikään pysyvä kone, vaan sitä konetta voi parantaa -
rasittamalla sitä toisin kuin auton moottori.
Jos sitä rasittaa, se voi hajota, mutta ihmisen koneisto paranee, -
kun sitä vähän kuormittaa. Hyvä kunto nostaa hengästymiskynnystä.
Pysyt kävelemään ja juoksemaan samalla sydämen syketasolla -
entistä vauhdikkaammin hengästymättä.
Jos on hyvä kunto, sydän lyö harvemmin. Sydänkin kiittää siitä.
Miten sitten pitäisi liikkua? Jos sulla on astma -
ja aloitat liikunnan kuultuasi nämä myönteiset hyödylliset seikat, -
rakenna fyysistä kuntoa vähintään 1/2 tunnin arkiliikunnalla -
useimpina päivinä viikossa. Ei siis heti maratonille -
tai Pogostan hiihtoon, vaan pikkuhiljaa.
Normaalin arkiliikunnan lisäksi... Nythän on aina puhuttu siitä, -
että normaalissa arkiliikunnassa pitäisi tulla 10 000 askelta, -
mutta se seuranta on vähän pakon- omaista.
Puhutaan nyt normaalista arkiliikunnasta.
Lisäksi kävele mielellään reippaasti. Harrasta sauvakävelyä.
Se on aivan loistava keksintö, koska siinä ylävartalo liikkuu -
ja siten vaikuttaa myönteisesti keuhkoihin.
Sauvakävelyhän vastaa hölkkää. Juoksu ja hölkkä voivat olla -
astmaatikolle epämieluisaa varsinkin kylmässä ilmassa, -
niin sauvakävely on hyvä konsti. Vesijuoksu on hyvä -
tai kevyt hölkkä 2 kertaa viikossa 1/2-1 tuntia.
Pallopelit ovat hyviä. Jumppaa. Kuntosaliharjoittelu 1 krt/vko.
Ne ovat kaikki hyviä asioita. Se kuntosali on hyvä juttu.
Pallopeli on hyväksi hengitys- ja verenkiertoelimistölle.
Se on sosiaalista. Se on mukavaa yhdessäoloa.
Hengästyminen on astmaatikolle epämiellyttävä oire.
Sitä hengästymiskynnystä siirtää reipas kävely kädet viuhtoen.
Kävellessä anna käsien liikkua. Se tulee esiin sauvakävelyssä, -
jos sitä toteutetaan oikein. Ei kahta sauvaa edessä, -
vaan riittävän lyhyillä sauvoilla työnnetään tuonne.
Työntöliike on tärkeä. Kannattaa opetella oikea sauvakävely.
Uiminen ja hölkkä ovat hyviä.
Jos olet epävarma lääkityksesi tehosta eli mietit, -
onko määrätty astmalääke oikeansuuruinen, -
niin kannattaa keskustella hoitavan lääkärin/astmahoitajan kanssa -
ennen kuin aloittaa liikuntaa. Se on hyvä käydä läpi.
Varmista lääkäriltä etukäteen, että avaavaa lääkettä on oikea annos, -
jos liikunnan aikana tulee herkästi hengitysteiden oireita.
Avaavaa lääkettä ei tarvitse juurikaan käyttää, -
jos hengitettävä peruskortikoidi- lääkitys on kohdallaan.
Kannattaa lääkärin kanssa jutella, jos liikunnassa tulee oireita, -
että mitä avaavaksi lääkkeeksi ja millä annoksella.
Jos pakkasta on yli -10 astetta, niin kannattaa kävellä, hiihtää -
tai hölkätä maltillisesti. Se pakkasvaroitus.
Astma ei tykkää pakkasesta.
Jos podet allergista astmaa, vältä reipasta liikuntaa, -
jos ilma on hirveän kuiva tai täynnä siitepölyä.
Pahimpana siitepölykautena ja kun katupöly tulee ilmaan, -
kannattaa välttää pyöräilyä pölyisessä ympäristössä.
On syytä välttää myös uintia, -
jos uima-altaassa on paljon klooria.
Vältettävä sellaista uimahallia, jossa on kovin klooripitoinen vesi.
Flunssan jälkeen astmaatikoilla keuhkoputket jäävät yliherkiksi -
noin kuukaudeksi. Jos astmaatikkona podet flunssaa, -
flunssan parannuttua keuhkoputket ovat yliherkät noin kuukauden -
jopa nuhakuumeen ja virushengitys- tieinfektion jälkeen.
Flunssan jälkeen astmaatikon kannattaa aloittaa liikunta varovasti -
esim. 10-15 minuutin liikunnalla pikkuhiljaa.
No, onko riskilajeja, joita astmaatikon pitäisi välttää?
Kyllä on. Riskilajeja ovat sukeltaminen, vuorikiipeily, -
hiihto ja vaellus esim. Alpeilla.
Siihen vaikuttaa se korkea ilmanalakin.
Muistutan siitä, että kuten kaikilla ihmisillä kaikessa liikunnassa, -
kannattaa alkulämmitellä eli noin 5 min. verryttely ennen liikuntaa.
Se vähentää hengitystieoireilua, koska verryttely parantaa -
lihasten hapenottoa suoritus- tilanteessa.
No, miten astmaa sitten hoidetaan?
Se on tulehdustauti ja sitä hoidetaan ensisijaisesti lääkkeillä, -
jotka poistavat tulehdusoireet kokonaan.
Allergisessa astmassa vähennetään hengitettävää allergeenipölyä -
kotona ja työpaikoilla.
Siitepöly- ja eläinallergioita sekä mehiläis- ja ampiaisallergioita -
voidaan hoitaa siedätyksen avulla.
Potilas siis totutetaan vähitellen allergiaa aiheuttavaan aineeseen -
pistämällä sitä pieniä määriä ihon alle.
Kuten aiemmin totesin, heinien siitepölylle voidaan siedättää -
kielenalustablettien avulla.
Ruoka-allergiaa hoidetaan välttämällä ko. ruoka-ainetta, -
mutta entistä enemmän myös siedättämällä valvotusti ko. ruoalla.
Eräs tarjoilija valitti mulle kerran, -
että nykyään tulee ravintolaan asiakkaita A4:n kanssa, -
jossa on toistakymmentä eri allergeenia, keliakiaa -
ja laktoosi-intoleranssia. Se aiheuttaa ongelmia keittiössä, -
kun pitäisi huomioida se kaikki.
Hän vihjaisi, että näitä ei enää oteta kovin vakavasti, -
koska puolet niistä on vääriä ja puolet oikeita.
Puolet voi olla niin oikeita, että voi saada anafylaktisen shokin -
ja kuolla siihen. Lentokoneessa on tapahtunut, että on annettu -
henkilölle jotain eikä ole ollut asianmukaisia hoitoja matkassa.
Näitten kanssa järki mukaan ja pitäisi olla ihan varma siitä, -
mitkä todella niitä aiheuttavat. Ne voivat olla hyvin vaarallisia.
Vaarallisia reaktioita hoidetaan EpiPen-kynillä.
Niitä on erilaisia vahvuuksia lapsille ja aikuisille.
Yleensä kannattaa olla kaksi kynää. Jos tulee erehdys ruoassa -
henkilölle, joka voi saada anafylaktisen shokin, -
EpiPen pistetään heti lihakseen.
Se auttaa ja pelastaa hengen, mutta toinen kynä on hyvä olla, -
koska usein joutuu pistämään vielä toisen kerran.
Pienenä vinkkinä, että mielellään kaksi kynää.
No, varsinainen lääkitys on tulehduksen hoitoa.
Niin astman kuin allergisen nuhan ensi- ja perushoito ovat -
limakalvon tulehdusta hoitavat hengitettävät kortisonilääkkeet.
Keuhkoputkien ahtautuminen korjaantuu, kun tulehdus rauhoittuu.
Tulehdushoito voi olla yleensä säännöllistä, -
mutta joskus jaksottaista, varsinkin allergisen nuhan osalta.
Jos potilas oireilee vain siitepölykautena, -
saattaa tulehdushoito riittää silloin. Tavallista kuitenkin on, -
että lääkitys ei ole riittävän säännöllinen -
ja potilas aliarvioi oireitaan. Se on jatkuva ongelma.
Potilaalle määrätään hyvät astmalääkkeet. Vointi on hyvä -
ja hän pinnaa lääkityksestä. Tämä ei ole hyvä asia.
Sitten voi tulla ongelmia, jos tulee rasitusta -
tai yhtäkkiä joutuu kovaan allergeenialtistukseen.
Kun esim. tulee paljon lepän tai koivun siitepölyä, -
muuta pölyä tai ärsykettä, niin ollaan ongelmissa, -
jos lääkitys on ollut liian mieto tai sitä on laiminlyöty.
Lievässä astmassa potilas vetää henkeensä tulehdushoidon lisäksi -
satunnaisiin oireisiin keuhkoputkia nopeasti avaavaa lääkettä.
Se on siinä tykö. Jos perushoito on kunnossa, -
niin näitä ei juurikaan tarvita.
Avaavan lääkkeen lisäkäytön tarve kertoo tulehdushoidon onnistumisesta.
Jos hoitotasapaino on hyvä, niin avaavaa lääkettä ei juuri tarvita.
Jos potilas taas oireilee jatkuvasti -
huolimatta asiallisesta tulehdus- lääkityksestä, -
hän käyttää keuhkoputkia avaavaa lääkettä säännöllisesti.
Tässä tapauksessa voi kokeilla ns. kiinteää yhdistelmähoitoa.
Siinä piipussa on sekä tulehdus- lääkettä että avaavaa lääkettä.
Suurin osa astmaatikoista käyttää joustavaa yhdistelmähoitoa -
eikä tarvitse jatkuvaa päivittäistä avaavaa lääkitystä.
Kysymys tästä astmalääkkeiden käytön jatkuvuudesta.
Limakalvojen tulehdusta hoitava peruslääke on yleensä -
inhaloitava, sisään hengitettävä kortisoni hoidon kulmakivenä.
Se vähentää oireita poistaen tulehduksen ja limakalvoturvotuksen.
Ilma alkaa taas kulkea, kun putket avautuvat.
Lääke ehkäisee astmakohtauksia, mutta vaikutus alkaa hitaasti.
Hengitettävä kortisoni ei ole siis kohtauslääke, -
kuten avaava lääke. Kortisonia käytetään yleensä päivittäin.
Jos sairaus on pitkään oireeton, kortisonia voi pikkuhiljaa alentaa, -
kokeilla jaksottaista hoitoa, varsinkin jos astma on kausittaista -
eli tulee siitepölyaikoina.
Alleviivaan sitä, että kroonisessa astmassa inhaloitavaa lääkettä -
pitää käyttää päivittäin. Se on hyvin tärkeää ymmärtää.
"Miksi tätä pitää käyttää koko ajan, vaikka voin ihan hyvin!?"
Kyllä sitä pitää käyttää, jos on krooninen astma.
Muuten tulee ongelmia.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa!
Jatkan vielä ensi jaksossakin astman käsittelyä, -
koska tämä on niin suuri ongelma ja sairaus, -
että siihen kannattaa perehtyä huolellisesti.
Kiitos, että seurasit Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaa!
Näitä ohjelmia tehdään Luojan kunniaksi ja myös siksi, -
että saisit uutta tietoa terveys-asioista.
Jos haluat tukea näitä ohjelmia, -
voit soittaa numeroon 0600-10177. Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös laittaa tukimaksusi pankkitilille ruudun viitteellä.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare