Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Olen lääkäri Pekka Reinikainen.
Näissä jaksoissa olen puhunut keuhkoista.
Jumala on meille suunnitellut ihmeelliset keuhkot, -
jotka toimivat täysin automaattisesti.
Ne myös puhdistavat itsensä automaattisesti.
Raamatussa keuhkojen toimintaa tai puhaltamista kuvataan erityisesti -
kahdessa hyvin mielenkiintoisessa tilanteessa.
Ensimmäinen liittyy ihmeellisen ihmisen luomiseen.
Ihminenhän on erittäin ihmeellinen ja poikkeaa täysin -
monestakin syystä eläinkunnasta, -
vaikka elämmekin täällä samoilla ehdoilla eläinten kanssa.
Jos nimittäin katsomme ihmisen luomista luomiskertomuksessa, -
niin siinä huomataan ero eläimiin. Jumala sanoi: -
"Viliskööt vedet kaloja, ilma lintuja."
Mutta ihmisen Jumala muovasi sormillaan savesta, -
ja sen jälkeen tapahtui jotakin vallan merkillistä.
Jumala puhalsi ihmisen sieraimiin henkeään ja ihmisestä tuli elävä sielu.
Me olemme siis eläviä sieluja, Jumalan kuvia.
Toinen tilanne on Uuden testamentin puolella, -
kun Jeesus puhalsi opetuslasten päälle.
Tällä kertaa ei puhallettu kaikkien ihmisten päälle, -
vaan opetuslasten eli niitten päälle, jotka uskoivat Jeesukseen.
He saivat Pyhän Hengen. Jeesus puhalsi ennen lähtöään -
opetuslasten päälle ja sanoi: "Ottakaa Pyhä Henki."
Tällä tavalla hengityspuhaltaminen liittää meidät myös Jumalaan.
Ateistit puolestaan haluavat mitätöidä hengityksen sanomalla, -
että kyseessä on tilanne, -
jossa joku kala päätti lähteä kävelemään vedestä maalle.
Sen takaevistä tuli jalat ja etuevistä kädet.
Mistä kala sitten sai hengityksen, kun se hengittää kiduksilla?
Monimutkainen 300 miljoonan keuhkorakkulan järjestelmä, -
(Sinulla on tosiaan 300 miljoonaa keuhkorakkulaa hengittämiseen), -
tämä hyvin monimutkainen laite, olisi ateistien mukaan -
kehittynyt kalan uimarakosta.
Väitehän on tietysti täysin järjetön.
Jos näet siirrytään kidus- hengityksestä keuhkohengitykseen -
ja tehdään kalan uimarakosta keuhkot, -
niin ei se nyt sormia napsauttamalla käy.
Se on täysin mahdotonta, koska tarvitaan myös pallea, -
joka automaattisesti huolehtii hengityksestä.
Kun näitä Herra käyttää lääkäriä -ohjelmia tehdään, -
painopiste on myös siinä, että julistamme ja ylistämme -
Jumalan ihmeellisiä luomistöitä ja otamme esiin Hänen neroutensa.
Mitä yksityiskohtaisemmin tarkaste- lemme esim. keuhkotoimintaa, -
(Aiemmin on puhuttu sydämestä, ruoansulatuksesta, aisteista.)
sen enemmän yksityiskohdissa tulee näkyviin -
Jumalan mielettömän nerokas suunnittelu.
Tässä jaksossa jatkan vielä keuhkoahtaumataudin käsittelyä.
Aihe on tärkeä, laaja ja merkittävä, koska 200 000 suomalaista -
sairastaa tätä tautia, ja on varmaan tuhansia, -
jotka eivät tiedä sairastavansa sitä.
Siis yli 20 vuotta tupakoineet, joilla on jatkuvaa yskää.
Jos sinulla on jatkuvaa outoa yskää, mene toki lääkäriin.
Ei ole normaalia, että yskitään koko ajan tai yöllä.
Tämmöinen ns. tupakkayskä ei ole normaalia.
Jos olet polttanut yli 20 v., pyydä lääkäriltä lähete spirometriaan.
Tutkitaan, onko sinulla keuhko- ahtaumatauti jo tai kehittymässä.
Kun puututaan ajoissa, voidaan estää katastrofi, -
mihin se tilanne hoitamattomana päätyy.
Kertaan vielä lyhyesti tyypilliset oireet: hengenahdistus, -
(joka pahenee, tulee yhä pienemmässä rasituksessa) -
jatkuva yskä ja rykiminen sekä limaneritys hengitysteistä.
Nämä ovat ne pääasialliset oireet.
Ne ovat sikäli salakavalia, kuten on jo painotettu, -
että niihin tottuu. Kaikkeen tottuu -
eikä huomata, etteivät asiat ole kunnossa.
Sitten nämä jatkotutkimukset todellakin.
Diagnoosi ei perustu oireisiin vaan spirometriatutkimukseen.
Keuhkojen toimintaa tutkitaan puhallustestillä laboratoriossa.
Puhallustesti antaa tietoa keuhkojen tilavuudesta.
Onko keuhkojen tilavuus 3 litraa, 4 litraa vai 6 litraa?
Spirometria kertoo myös, onko keuhkorakkuloihin ilmaa vievissä -
pilleissä ahtautumista. Tähän liittyy myös ns. bronkodilataatiokoe.
Siinä potilas saa tutkittaessa keuhkoputkia avaavaa lääkettä.
Se avaa niitä pillejä ja putkia puhallusten välillä.
Keuhkoahtaumataudille tyypillistä on keuhkoputkien ahtautuminen.
Siitähän se nimikin tulee.
Tässä diagnostisessa merkityksessä keuhkoputkien ahtautuma säilyy, -
vaikka annetaan avaavaa lääkettä.
Astmassahan se paranee, mutta tässä ei.
Tämä on yksi tärkeä osa oikean diagnoosin tekoa.
Astmaa tietysti voi olla yhtaikaa keuhkoahtaumataudin kanssa.
Se on mahdollista ja aika yleistäkin ja pyritään poissulkemaan.
Kun tutkitaan keuhkoahtaumataudin olemassaoloa, -
niin spirometriatutkimuksen lisäksi annetaan kotiin PEF-mittari -
ja pyydetään tekemään kotipuhallusseuranta.
PEF-mittari on hengityksen ulosvirtauksen huippuvirtausmittari.
Voidaan ehkä myös tehdä hoitokoe inhaloitavalla kortisonilla.
Aina, kun on pitkittynyttä selittämätöntä yskää, -
niin keuhkoröntgen liittyy tähän, -
ja tietyt laboratoriokokeet kuuluvat perustutkimuksiin.
Niillä voidaan poissulkea ne kymmenet muut syyt, -
jotka voivat aiheuttaa tämän tyyppisiä oireita.
Niitä syitä on todella paljon. On sitten lääkäreiden, -
työterveyslääkäreiden ja erikoislääkäreiden asia selvitellä sitä.
Tietysti potilaalta kysytään ns. esitiedot eli anamneesi.
Selvitetään tupakointi eli paljonko on ns. askivuosia, -
myös passiivinen tupakointi ja mahdollinen altistuminen työssä.
Olen ollut niin kauan lääkärinä, -
että passiivinen tupakointi oli aika iso ongelma vielä 70-luvulla.
Oli avokonttoreita - onhan niitä vieläkin -
mutta siellä oli usein ilma sakeana tupakansavusta.
Siellä poltettiin kylmästi aamusta iltaan.
Avokonttori oli kuin kaasukammio.
Kun työterveyslääkärinä ollessani yritin puuttua siihen...
Tupakoimattomilla toistuivat poskiontelotulehdukset ja infektiot.
Koetin puuttua avokonttorissa tupakointiin ja kieltää sitä.
Siitä tuli valtava vihamielinen reaktio, hyvin aggressiivinen, -
joka kertoi kaksi asiaa. Se kertoi tupakoinnin riippuvuudesta -
ja että käytäntö siksi sai jatkua.
Se kertoi myös siitä, ettei toisten terveydestä oikeastaan välitetty.
Tietyt, varsinkin tupakkaa myyvät tahot, selittivät, -
ettei passiivinen tupakointi ole ollenkaan vaarallista.
Nyt kaikki tietävät, että se on ja moninkertaistaa keuhkosyöpäriskin.
Samoin vielä 70-luvulla lapsilla oli toistuvia korvatulehduksia.
Jos uskalsin sanoa vanhemmille, kun viidettä kertaa toivat vauvaa -
korvatulehduksen takia, että lopettaisivat kotona tupakoinnin, -
siitä tuli jopa valituksia ylemmille tahoille.
Lääkäri käyttäytyi röyhkeästi ja puuttui itsemääräämisoikeuteen.
On ollut hirveän vaikeaa Suomessakin saada läpi sitä, -
että pitkällä automatkalla takapenkki täynnä lapsia -
kielletään autossa tupakointi. Ihmiset ovat tällaisia, -
ja selittävä tekijä on voimakas tupakkariippuvuus.
Keuhkoahtaumadiagnoosia tehtäessä selvitetään myös -
lähisuvun hengityssairaudet. On olemassa -
genetiikkaan, perinnöllisyyteen liittyvä muoto.
Keuhkoahtaumatauti on hyvin yksilöllinen asia.
Toisin kuin astmassa, tässä räätä- löidään jokaiselle oma lääkitys -
ja tarkkaan selvitetään tilanne.
Keuhkojen tilanne voi olla aika monimutkainen.
Sitä pyritään selvittämään kokeilla. Samalla selvitetään myös, -
onko potilaalla sekä keuhkoahtaumatauti että astma.
Potilaan kanssa kannattaa huolella selvittää pahenemisvaiheet.
Tässä lääkärin on syytä tehdä yhteistyötä potilaan kanssa -
ja neuvoa häntä, mitä eri tilanteissa tehdään -
ja tarvittaessa antaa kotiin tietynlaisia varalääkkeitä.
Voidaan antaa esim. antibiootit kotiin varalle.
Ettei tarvitse rynnätä päivystykseen, jos tulee rankka pahenemisvaihe.
Kaikilla potilailla ei kumminkaan esiinny pahenemisvaiheita.
Tauti voi olla, mutta ei niitä. Sitten on potilaita, -
joilla todella yksilöllisesti pahenemisvaiheita on ihan toistuvasti.
Mitä pahenemisvaihe tarkoittaa?
Siinä hengitysoireet vaikeutuvat aika äkillisesti -
1-2 päivässä tai jopa nopeammin.
Mikä keuhkoahtaumataudin pahenemisvaiheen aiheuttaa?
Suurin syy on yksinkertaisesti hengitystietulehdukset.
60-80 %:ssa tapauksista -
hengitystietulehdus on syynä pahenemiseen.
Ilmansaasteet ovat näytelmän konnia vain n. 10 %:ssa tapauksista.
Näin Suomessa, missä kumminkin on kohtuullisen hyvä ilma - onneksi.
Sitten eräs tärkeä asia: potilaat usein keskeyttävät lääkehoitoja.
Se on yllättävän yleistä. Lääkärille ei tietenkään kerrota.
Lääkärit ovat sen verran ovelia, että aavistavat asian.
Se on aika tavallista, etenkin verenpainetaudissa.
Kun ei tunne mitään, ei oteta lääkettäkään.
Tuntuu, että asiat ovat kunnossa ja jätetään lääkkeet ottamatta.
Niiden tauottaminen/poisjättäminen on usein syy pahenemisvaiheeseen.
Kannattaa rehellisesti myöntää poisjättö, kun tuntui olo hyvältä.
Sitä häpeillään sanoa, mutta se on tärkeä tieto.
Lääkäri tietää, että lääkitys oli silti kohdallaan.
Kun lääkitys aloitetaan uudelleen, niin ei ylilääkitä.
Tässä siis reilu peli: hyvä yhteistyö, -
neuvottelu ja sopiminen, mitä tehdään ja avoimuus.
Eivät lääkärit siitä suutu, että lääkkeitä ei oteta.
He tietävät sen olevan varsin yleistä.
Tässä korostuu omalääkäri- tai perhelääkärijärjestelmä.
Itse olin omalääkäri vuosikymmeniä. Se oli hyvä järjestelmä.
Potilaita oli vähän yli 2 000. Tunsin ne hyvin. He tunsivat minut.
Keskustelu oli suoraa ja avointa. Tiesin niitten sairaudet.
Näin säästyi monia turhia kalliita lähetteitä erikoissairaanhoitoon, -
koska tämä toimii. En ymmärrä tätä kertakäyttökontaktia, sotea, -
joka tuhoaa perhe-/omalääkärijär- jestelmän, mutta se on toinen asia.
Entä sitten vaikeusasteen arviointi?
Mistä pahenemisvaiheissa tiedät, onko tämä nyt vaikeaa -
vai mitä pitäisi tehdä? Pitääkö mennä lääkäriin?
Mitä tehdään, kun oireet pahenevat?
Siihen, kuinka vaikeasta tilanteesta on kyse, -
vaikuttavat toki oireet, pahenemis- vaiheet ja liitännäissairaudet.
Suorituskykyä voidaan myös testata 6 minuutin kävelytestillä -
tai kysymällä, onko se pahentunut esim. portaissa.
Tämmöisiä yksinkertaisia asioita, jotka potilas itsekin huomaa.
No, pitkälle edenneissä vaiheissa nämä tulevat -
jo niin vähäisessäkin rasituksessa, -
että siihen voi liittyä laihtuminen ja väsymys.
Jos keuhkoahtaumapotilas on kovin laiha (painoindeksi alle 21), -
silloin voidaan jo pitää tilannetta aliravitsemustilana.
No, mihin hoidoilla pyritään?
Parantamaan oireita, elämänlaatua, hidastamaan taudin etenemistä -
ja ehkäisemään pahenemisvaiheita.
Kertaan vielä lääkkeettömän hoidon: tietysti tupakasta vieroitus, -
tupakoinnin lopettaminen, kannustaminen liikkumiseen -
ja liikunnallinen kuntoutus, jonka merkitystä erityisesti alleviivaan.
Sillä on suuri rooli ja se on usein laiminlyöty asia.
Ajatellaan, etteivät keuhkoahtauma- potilaat fysioterapiaa tarvitse, -
mutta ne sitä juuri tarvitsevatkin.
Liikunnallista kuntoutusta tosiaan laiminlyödään.
Olin kuntoutuslääkärinä toistakymmentä vuotta, -
koko Länsi-H:gin kuntoutus. Kysyin lääkintävoimistelijoilta, -
paljonko heille tulee vuosittain lähetteitä -
keuhko-/keuhkoahtaumapotilaiden fysioterapiaan -
tai liikunnalliseen kuntoutukseen. Vastaus oli, ettei ainuttakaan!
Aika hölmöä, koska liikunnallinen kuntoutus on tärkeä osa hoitoa.
Voisi ajatella, että helposti hengästyvä ei jaksa harjoitella, -
mutta juuri siksi harjoitteita pitääkin tehdä, -
jotta tilanne kohentuisi.
Niillä keuhkoahtaumapotilailla, joilla lääkehoidollakin on -
jatkuvia oireita, suorituskyky heikkenee, kun eivät jaksa liikkua.
Niille on ehdottomasti tarjottava liikunnallista keuhkokuntoutusta, -
kuten termi kuuluu. Lääkäreitäkin pitäisi tukistaa -
ja muistuttaa siitä, että tätä kuntoutusmuotoa ei paljon käytetä.
Samoin liikunnallista keuhkokuntoutusta tulisi tarjota -
toistuvia pahenemisvaiheita poteville. Ne invalidisoivat nopeasti.
Jos sinulla siis on keuhkoahtaumatauti, -
pyydä vaan lääkäriltä lähete liikunnalliseen keuhkokuntoutukseen.
Lääkärikin voi vähän hätkähtää. Joillekin se voi olla uusi käsite.
Se ainakin ärsyttää tutkimaan, -
olisiko lääkintävoimistelusta jotakin hyötyä keuhkopotilaille.
Mitä hyötyä liikunnallisesta keuhkokuntoutuksesta sitten on?
Se vähentää hengenahdistusta. Lihakset voimistuvat.
Samalla hapenottokyky paranee. Voimattomuus paranee.
Masennukseenkin se vaikuttaa. On todettu, -
että liikunnallinen kuntoutus vähentää masennusta ja ahdistusta, -
muutakin ahdistuneisuutta kuin hengenahdistusta.
Pahassa keuhkoahtaumataudissa voi olla ahdistunut, -
kun huomaa, että on vähän kuin kala kuivalla maalla.
Ei ole kivaa. Siitä voi tulla angstia eli ahdistusta.
Fyysinen suorituskyky paranee: portaissa menee paremmin, -
kävely sujuu nopeammin ja riski joutua sairaalahoitoon pienenee.
Usein sanotaan, että tuhlataan rahaa lääkintävoimisteluun.
Ei se ole tuhlausta, vaan rahan säästöä.
Liikunnallinen kuntoutus näet vähentää kallista sairaanhoitoa.
Päättäjillekin tiedoksi, että näihin kannattaa satsata.
Kun tulee lama/rahanpuute, ensin leikataan fysioterapiasta -
ja lääkintävoimistelusta. Se on hölmöläisten peiton jatkamista.
Tulee vaan lisäkustannuksia, kun kuntoutus jätetään hoitamatta.
No, mitä liikunnallinen keuhkokuntoutus sisältää?
Sen pitää olla monipuolista liikuntaharjoittelua, -
esim. kuntosaliharjoittelua, siis ihan punttisalia.
Ryhmävoimistelu on kivaa. Siinä tulee yhteishenkeä, vertaistukea.
Tai vesiliikuntaa edellyttäen uimahallin hyvää ilmanvaihtoa -
eikä liian kloorattua vettä. Sekin voi ärsyttää hengitysteitä.
Miten paljon sitä sitten tehdään?
1-1,5 tuntia / 3 kertaa viikossa olisi liikunnallista kuntoutusta.
Vähintään kahdesti tehdään ohjattuna. Siinä tarvitaan ohjaaja.
On tärkeää, että ammattilainen ohjaa.
Ei joka kerta, mutta että se lähtee sujumaan, -
ja ammattiohjaajakin näkee, että asia on ymmärretty.
Miten pitkä liikunnallisen kuntoutusjakson pitäisi olla?
Se on 6-12 viikkoa, ainakin sen verran mielellään.
Potilasta opetetaan ja ohjataan osana kuntoutusta.
Tässä ovat ammattilaiset vahvasti mukana.
On hyvä aina mitata tuloksia. Nykyään pyritään saamaan -
näyttöä tästä hyödystä. Tiedetään kyllä, että on, -
mutta potilastakin voi ilahduttaa tulosten mittaus ja seuranta.
Sitä voi mitata suorituskykytesteillä tai oirekyselyllä, -
mutta kysytään mielellään myös elämänlaadusta, -
masennuksesta ja ahdistuksesta.
Siis 1 tunti / 3 kertaa viikossa 3 kuukauden ajan, myös ohjattuna, -
on kuntoutusjakson pituus.
Sitten lääkehoidosta. Keuhkoahtaumataudissa lääkehoito -
ja sen valinta on täysin yksilöllisesti räätälöityä -
sairauden ilmiasun mukaan eli miten sairaus kutakin vaivaa.
Paljonko on oireita, onko/paljonko pahenemisvaiheita -
ja mikä on juuri ko. potilaalla yksilöllinen pahenemisvaiheriski?
Lääkehoidon tarkoituksena on vähentää potilaan oireita -
ja pahenemisvaiheiden tiheyttä.
Lääkehoidon toimiminen arvioidaan uudelleen -
jokaisen lääkäri-/ao. hoitajakäynnin yhteydessä.
Tautia kannattaisi seurata ainakin kerran vuodessa lääkärillä, -
ehkä tilanteesta/yksilöstä riippuen välissäkin erikoishoitajan luona.
Mitä ovat ne avaavat lääkkeet, -
millä tukkeutuneita, ahtautuneita keuhkoputkia voidaan avata?
Ne ovat joko lyhyt- tai pitkä- vaikutteisia avaavia lääkkeitä.
Lyhytvaikutteiset lääkkeet vaikuttavat 3-6 tuntia.
Pitkävaikutteiset avaavat lääkkeet vaikuttavat 12-24 tuntia.
Niitä annostellaan joko tarpeen mukaan -
helpottamaan akuuttioireita, yhtäkkiä ilmeneviä oireita -
tai otetaan säännöllisesti oireiden ennaltaehkäisemiseksi.
Jos potilas käyttää pitkävaikutteista avaavaa lääkettä, -
jonka vaikutus on 12-24 tuntia, niin on hyvä antaa -
äkillisten oireiden varalta myös lyhytvaikutteinen avaava lääke.
Tästä lähdetään liikkeelle.
Inhaloitavaa, sisäänhengitettävää kortisonia ei suositella -
pitkäaikaiseen käyttöön ahtaumataudin ainoana lääkkeenä -
toisin kuin astmassa. Sitä voidaan käyttää yhdistelmänä -
pitkävaikutteisen lääkkeen kanssa. Näitä inhaloitavia yhdistelmiä on.
Näitä on erityisen hyvä käyttää, jos ahtaumataudin lisäksi on astma.
Se ei ole mitenkään harvinaista. Silloin pitkävaikutteisen avaavan -
ja kortisonin inhaloitavat yhdistelmät ovat hyviä.
Tai jos potilaalla on suuri pahene- misvaiheen riski ilman astmaa, -
voidaan käyttää näitä yhdistelmiä, -
missä on pitkävaikutteinen avaava ja kortisoni mukana.
Mikä tässä on tärkeää, niin käytännössä olen huomannut, -
että inhalaattoreita ei osata käyttää oikein.
Tämä on yllättävän yleistä. Todella tärkeää on, -
että osataan annostelulaitteita käyttää kunnolla ja oikein, -
ettei lääke mene minne sattuu, vaikka kielelle.
Väärinkäytettäessä helposti käy hullusti.
Inhalaattoreiden ja sisäänhengitysvekottimien käyttöä -
pitää opettaa ihan kädestä pitäen lääkitystä aloittaessa.
Seurantakäynneilläkin voidaan katsoa, että potilas osaa sen tehdä.
Tähän erikoistuneet hoitajat ja perehtynyt apteekkihenkilöstökin -
osaavat neuvoa - ja pitäisikin neuvoa.
Apteekissakin pitäisi aina tarkistaa/kysyä, -
osaako asiakas varmasti käyttää ja tarvittaessa opastaa.
On olemassa ponnekaasuaerosoleja, joita hengitetään sisään.
Tilanjatke on siinä hyvä, jos sormet ovat kömpelöt -
tai muuten ei oikein osaa vetää. Joskus tarvitaan myös -
maskia ja avustajaa, varsinkin lapsilla.
Lapsilla ei ole ahtaumatautia, mutta tämä liittyy lasten astmaan.
Silloin, kun on pahenemisvaiheita, lääkkeet voi antaa kotiin varalle -
ja ohjata potilasta tunnistamaan pahenemisvaihe itse.
Sitten voi alkaa lääkityksen vara- kortisonilla ja -antibiooteilla.
On hoettu, ettei saisi antaa antibiootteja varalle.
Tässä tapauksessa kyllä. Se on järkevää.
Kun ovat varalla, ei tarvitse rynnätä päivystykseen.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa.
Jos siitä on ollut sinulle hyötyä ja haluat tukea sitä, -
voit soittaa tukinumeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on n. 12 euroa. Tai voit laittaa tukesi -
ruudussa näkyvälle pankkitilille viitteen kera, -
niin se ohjautuu näiden ohjelmien tuottamiseen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare