Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Näissä jaksoissa olemme viimeksi puhuneet -
hengityksestä, keuhkoista, hengi- tysteistä ja niiden säätelystä.
Aiemmin olen puhunut sydämen säätelystä ja silloin totesin, -
että kudokset oikeastaan loppu- peleissä käskevät sydäntä, -
paljonko ja milloin verta mihinkin tarvitaan.
Muuten sydän ei jaksaisi montaa viikkoa pumpata sama verimäärää -
joka paikkaan, vaan sydän tottelee ja palvelee kudoksia.
Veri säädellään sinne, missä sitä kulloinkin eniten tarvitaan.
Keuhkojenkin osalta säätely on automaattista, -
mutta tällä kertaa automatiikasta huolehtivat aivot.
Aivot säätelevät siis hengitys- tiheyttä tarkasti sen mukaan, -
mitä keho kunakin hetkenä tarvitsee.
Tässäkin palvellaan kehon tarpeita.
Kovassa rasituksessakaan automatiikan vuoksi -
valtimoveren happi- ja hiilidiok- sidipaineet eivät juurikaan muutu.
Siellä on hyvin tehokkaat takaisinkytkentä- ja säätelysysteemit, -
joita vasta hiukan ymmärretään.
Kaiken tämän lisäksi se paras aina...
Keho tekee kaiken parhaalla mahdollisella tavalla.
Paras veren hapetustulos saadaan, kun veri ohjataan aina -
parhaiten hapetetuille keuhkojen alueille.
Tässäkin on poikkeava järjestelmä, -
joka on säädetty juuri keuhkokudokselle.
Ihmisessähän on 300 eri solutyyppiä, -
eri antureita ja säätelyjärjestelmiä toimien -
eri paikoissa vähän eri lailla, silti aina tarkoituksenmukaisesti.
Jos keuhkorakkuloiden happi- pitoisuus laskee alle normaalin, -
eli ne ovat huonossa hapessa, niin verisuonet yllättäen supistuvat.
Muualla kudoksissa ne laajenevat, tässä ne on säädetty supistumaan.
Silloin veri ohjataan automaattisesti hapellisiin rakkuloihin.
Se on loogista. Miksi kierrättää verta siellä, -
missä se ei saa happea eikä pääse eroon hiilidioksidista.
Se ohjataan automaattisesti sinne, missä happea on.
Ne ovat hyvin monimutkaisia järjestelmiä, -
joista kovin vähän ymmärretään ja joka tapauksessa sitä tasoa, -
että ne korostavat sitä, että suunnittelija on ollut tosi nerokas.
No, mikä on aivojen hengitystä säätelevä keskus?
Siellä säädellään hengitystä siten, -
että aivoista lähtee 2 sekuntia kestävä viesti -
sisäänhengityslihaksille, kuten pallealle.
Siellä on tietty viive. Kuten havaitsimme sydämessäkin olevan -
säädettyjä viiveitä, jotta se lyö levossa 60 kertaa/min.
Viiveet on asennettu niin, että aivojen hengityskeskuksesta lähtee -
2 sek. viesti sisäänhengityslihaksille, joista tärkein on pallea.
Mielenkiintoista on, että viesti kytketään sitten pois 3 sekunniksi.
Näin hengitys on "sivistynyttä" -
ja laajentunut elastinen rintakehä ja keuhkot tyhjenevät rauhassa.
Raja on keuhkojen joustavuuden mukaan säädelty juuri sopivasti.
Kun pallealihas rentoutuu, se tyhjenee.
Tämmöinen 2 sek. kestävä pallean aktivointi tekee hengityksestä -
jouhevaa eikä haukkomista. Jos viiveitä ei olisi asennettu, -
niin hengitys olisi todella tällaista haukkomista.
Kaikki nämä on viimeisen päälle upeasti laitettu kohdalleen.
Aivoissa on pneumotaktinen keskus, joka säätää hengityksen tiheyttä -
ja lähettää viestin sisäänhengityksen käynnistävälle alueelle.
Siellä määritetään, kestääkö sisäänhengitys 0,5 sek., -
hengitetäänkö 15 vai 40 kertaa/min. -
vai riittääkö joskus vieläkin harvempaan.
Keuhkojen refleksit voivat myös osallistua hengityksen säätelyyn.
Keuhkoissa on venytystä aistivia hermopäätteitä.
Ne sijaitsevat keuhkoputkien lihaksissa, joita siellä myös on.
Niiden tärkeyteen ja toimintaan palataan myöhemmin.
Ne estävät ylimitoitetun sisään- hengityksen ja keuhkojen ylitäytön.
Tässä on tämmöinenkin säätelyjärjestelmä, -
että venytys antaa signaalin. Keuhkot eivät näin räjähdä ylitäytöstä.
Joskus voit puhaltaa ilmapallon rikki.
Tässä on tämmöinen ylitäytön estävä säätelyjärjestelmä myöskin.
Näitä on löytynyt viime vuosina. Mitä enemmän tutkitaan, -
sen nerokkaammaksi ja monimutkaisemmaksi -
paljastuu Jumalan suunnittelu.
Olen melko vakuuttunut siitä, -
ettemme saa ikinä edes puoliakaan selville näistä mekanismeista.
Hyvä, että tutkitaan. Kannatan täysin luonnontieteellistä tutkimusta.
Se antaa hyvin paljon hengityksen apuvälineitä, lääkkeitä -
ja auttaa ymmärtämään, miten astmaa ja muita tauteja hoidetaan -
ja mikä on järkevin ratkaisu. Miten voi myös seurata eri laittein -
hoidon tehokkuutta ja tuloksia.
Veren liika hiilidioksidipitoisuus ja hapot stimuloivat, -
kiihdyttävät hengityskeskusta ja voimistavat suuresti -
lihaksiin meneviä sisään-/ uloshengityskäskyjä tai signaaleja.
Hapella ei ole tässä juurikaan vaikutusta.
Tämä on hyvä sairaalahenkilö- kunnankin tietää, -
kun potilaiden hengitystä seurataan -
eli pidetään näitä lisähappiviiksiä ym. sairaaloissa.
Aivoissa on anturi, erityinen keskus, -
joka on tosi herkkä veren hiili- dioksidin/happamuuden muutoksille.
Siellä on mittareita mittaamassa ja sen mukaan ne säätelevät.
Se on kuin monimutkainen kone, -
paljon, paljon monimutkaisempi kuin ihminen pystyy ikinä tekemään.
Veren liikahappojen/-hiilidioksidin ärsytys käynnistää mekanismin.
Se tapahtuu aivoselkäydinnesteen välityksellä.
Viesti menee sekunneissa. Sen täytyy mennä nopeasti.
Hiilidioksidin muutoksilla on merkittävä vaikutus hengitykseen.
Myös lihaksissa ja nivelissä olevat anturit vaikuttavat hengitykseen.
Myös lihaksista ja nivelistä tulee palautetta aivoille, -
koska siellä on antureita mittaamassa hengityslihasten toimintaa.
Milloin happi sitten astuu mukaan?
Happipitoisuus astuu mukaan säätelyyn, -
kun veren hapen paine laskee alle 60 mmHg:n. Tämä on tärkeä tieto.
Anturit tätä tiettyä tilannetta varten ovat muualla elimistössä.
Ne ovat tärkeitä ns. kemoreseptoreita aistien hapenpuutosta.
Siellä on kuin mykistävän monimut- kaisia, nerokkaita termostaatteja -
lähettäen tästä tiedon. Kun ensim- mäisen kerran näin näistä kuvia -
ja niitten toiminta selvisi, olin todella ällistynyt.
Siellä on superhienoja, tarkkoja antureita ihan tätä varten.
Väite, että tämmöisiä tyhjästä tupsahtaisi sattumalta, on järjetön.
Jotka väittävät hengitysjärjestelmien syntyvän sattumalta, -
pelkään, että he eivät tiedä näistä yksityiskohdista mitään.
Nämä yksityiskohdat juuri paljastavat Jumalan nerokkuuden.
Useimmat sanovat hengityselinten/ pallean tulleen kalan uimarakosta.
Ei se ole mitään informaatiota. Se on sadun kerrontaa.
Nerokkaat anturit saavat veren- kiertonsa viereisistä valtimoista.
Näin saadaan heti tarkka tieto, mikä valtimoveren hapetusaste on.
Veri antureissa kiertää huimalla nopeudella -
eli 20 kertaa niitten paino/min. Ne kylpevät veressä ihan siksi, -
että tieto tulisi nopeasti.
Ne kertovat täsmälleen ja äkkiä valtimoveren happipitoisuuden, -
koska hapen lasku noinkin matalaksi vie tajunnan -
yhtä nopeasti kuin liekkiin puhallettu kynttilä sammuu.
Se on hengenvaarallista. Näin anturit ovat supertarkkoja/-tehokkaita.
Ne kertovat aivoille myös hiilidioksidimuutoksen, -
jolloin hengityskeskus saa heti tiedon alkavasta rasituksesta.
Rasituksen alkaessa tieto tulee sekunneissa, -
jotta elimistö valmistautuu rasittavaan suoritukseen heti.
Tämä on eloonjäämisen kannalta kriisitilanteissa ihan ratkaisevaa.
Ei tarvitse odottaa koneiden käynnistymistä, vaan se toimii heti.
Tämä anturi on niin monimutkainen, -
ettei sen toimintaa täysin ymmärretä. Se kertoo siitä, -
että elimistössä ja luonnossa on paljon asioita, -
mitä emme edes ymmärrä nyt ja ehkä emme koskaan.
Siellä on toimiva anturi, jonka toimintaa edes ei ymmärretä.
Samanlaista ei kyetä tekemään. Kyllä itsestään kehittyminen -
kuulostaa silloin vähän oudolta.
Hengitystä voi kontrolloida myös tietoisesti.
Sen tietää jokainen, joka on hyper- ventiloinut/huohottanut tahallaan -
tarkoituksella tai tahtomattaan. Asialla ei pidä leikkiä, -
koska elimistö joutuu hiki hatussa korjaamaan -
näitä itse aiheutettuja epätasapainotiloja.
Ihminen voi yli-/alihengittää niin paljon, -
että veren kaasujen pitoisuus voi vakavasti häiriintyä.
Siksi niiden kanssa ei ole leikkimistä.
Miten sitten vuoristokiipeilyssä? Monethan tykkäävät harrastaa sitä.
Jopa Mount Everestin huipulle on kiivetty -
eli yli 8 km:iin ilman happilaitteita. Mites se sujuu -
ja mitä siinä tapahtuu?
Kun hapen osapaine laskee alle 100 mmHg:n, -
niin hengitys automaattisesti 2-kertaistuu.
Kun hapen osapaine laskee niinkin alas ympäröivässä ilmassa -
kuin alle 60 mmHg:n, niin hengitys automaattisesti 5-kertaistuu.
Toisaalta niissä hengityselinsairauksissa, -
joissa hapen määrä säätelee hengitystä, -
on vaarallista antaa happea viiksien kautta.
Tällöin hengitystä säätelevän hapen vaikutus poistuu, -
sillä matala happi ei enää käynnistä hengitystä, -
ja kuolema voi seurata hiilidioksidin ja vetyionien kertymisestä.
Tämän sairaalahenkilöstö tietää/ pitäisi tietää merkittävänä asiana.
Jos oleskelee vuoristossa korkeassa ilmanalassa 3 päivää, -
niin hengityskeskus menettää 3 päivässä jopa 80 % herkkyydestään -
valtimoveren hiilidioksidipaineelle ja sen happamuudelle, vetyioneille.
Mitä silloin tapahtuu? Matala hapen määrä korkealla vuoristossa lisää -
hengitystä tehokkaammin kuin jos hapen väheneminen tapahtuisi äkkiä.
Mukautumiseen ja tottumiseen menee siis 3 päivää.
Kolmen vuoristopäivän jälkeen hengityksen lisäys on -
500 % 70 %:n sijasta.
Tämä johtuu elimistön tottumisesta, ja anturit on säädetty.
Tämä ilmiö auttaa vuorikiipeilijää aivan ratkaisevasti.
Kun Mount Everestille noustaan ilman happea, -
niin tämän takia on noustava hitaasti ja vaiheittain, -
jotta hengityskeskuksen säätö siirtyy riippuvaiseksi hapen määrästä.
Vuoren huipulla ilmanpaine on vain 253 mmHg.
Meren pinnalla ilmanpaine on 760 mmHg.
Koska keuhkorakkuloiden vesihöyryn paine pysyy tietysti samana -
eli vakiona 47:ssä, niin olosuhteisiin mukautuneella henkilöllä -
(joka on ollut tarpeeksi kauan vuoristossa),
niin hiilidioksidin osapaineen tulee olla 7.
Tässä tilanteessa hapen osapaine keuhkorakkuloissa on 40 mmHg.
Loppu on typpeä. Muistutan siitä, -
että ilmakehästä on happea 21 % -
ja 78-79 % on typpeä.
Tämän useimmat tietävät, mutta asia on erittäin mielenkiintoinen, -
varsinkin, kun kysytään, mistä se typpi on sinne tullut.
En mene siihen nyt. Sitäpä onkin vaikea selittää muuten, -
kuin että Jumala on luonut ilmakehän juuri siksi kuin pitääkin.
Kun happea siirtyy vereen, keuhkorakkuloihin jää vain 35 mmHg.
Siksi Mount Everestin huipulla -
vain parhaiten sopeutuneet voivat juuri ja juuri pysyä elossa.
Tämä on jännä juttu. Kun ensimmäisiä miehiä kiipesi sen huipulle, -
hän oli tyytyväinen ja huohotti: "Olen aika kova, harvinaisen vahva-
ja hyvin sopeutunut. Minä luoma- kunnan kruunu olen täällä."
Hän kuuli ylhäältä viuhuntaa. Hänen hämmästyksekseen -
hanhiparvi lensi hymyssä suin yli ilman hengästymisen merkkejä.
Linnuthan eivät muutenkaan hengästy.
Aivan ällistyneenä hän ihmetteli, miten tuo on noille noin helppoa?
Linnuilla on läpivirtauskeuhko. Ne on suunniteltu niin, -
että lintu hengittää ilmaa koko ajan samaan suuntaan.
Ei sisään ja ulos kuten me. Läpi- virtauskeuhkossa ilma virtaa näin -
ja veri virtaa siellä vastakkaiseen suuntaan.
Jos ilma menee noin, niin veri menee näin.
Se pystyy imuroimaan vähästä hapesta riittävästi pärjätäkseen.
Linnun korkeusennätys on suomu- korppikotkalla Saharassa yli 11,3 km.
Tässäkin näemme, miten Jumala on kaikille asentanut juuri sen, -
mitä ne tarvitsevat.
No, entäs tupakointi?
Se on tällainen asia, -
joka on hyvin haitallinen elimistölle.
Tietenkin se on sanomattakin selvää.
Korkeasta ilmanalasta sanoisin vielä ja se liittyy tupakointiinkin.
Kun urheilijat menevät korkeanpaikan leirille, -
niin tavoite on nostaa hemoglobiinia.
Kun korkeassa ilmanalassa/happi- teltassa oleskellaan pitempään, -
ilman vähäinen happi saa elimistön tuottamaan lisää punasoluja.
Elimistö huomaa hapen vähäisyyden.
Tarvitaan lisää punasoluja riittävään hapen kuljetukseen kudoksiin.
Hemoglobiini voi korkeanpaikan leirillä nousta -
150:stä 200:aan parissa kuukaudessa.
Samanaikaisesti verimäärän tilavuus eli kiertävä verimäärä -
voi lisääntyä 30 %. Tällä on siis erittäin merkittävä vaikutus.
Yhteisvaikutus on se, että kiertävän hemoglobiinin määrä -
ratkaisevana voi nousta 50 %. Siksi urheilijat siellä käyvät.
Siksi tehdään hemoglobiinitestejä ja koetetaan käräyttää, -
ettei hemoglobiinia vain ole erytropoietiinihormonilla -
keinotekoisesti nostettu. Se on dopingtiedettä se.
Kun näin tehdään ja vielä treenataan, -
niin saadaan kiertävän hemoglobiinin määrä nousemaan jopa 50 %.
Myös mitokondriot (solun energiaa tuottavat tehtaat) lisääntyvät.
Samoin eräät hapettavat entsyymijärjestelmät.
Siksi korkeanpaikan leireillä ollaan niin hanakasti.
Sen ymmärtää, kun tietää tämän fysiologisesta säätelystä.
Kun tullaan alas, niin urheilu- suoritukset ovat huiman hyviä.
Mutta siitä tupakasta. Tupakka aiheuttaa vähän vuoristoilmiön.
Tupakoinnista menee häkää keuhkoihin.
Häkä sitoutuu hemoglobiiniin hyvin vahvasti ja poistaa 10 % siitä käytöstä.
Tupakoitsija huomaa hemoglobiinia olevan liian vähän, -
kun 10 % siitä on häkäkaasun tärvelemää, niin se tekee lisää.
Tupakoitsijan veri onkin "puolukkapuuroa", paksua verta.
Hyvä hemoglobiini on tässä sairaalloinen tila.
Liika hemoglobiini voi aiheuttaa tulppia.
Tämä tiedoksi kaikella ystävyydellä kaikille tupakoitsijoille.
Useimmat pitkään tupakoineet kärsivät keuhkoahtaumataudista, -
josta puhun myöhemmin lisää. Mikä se semmoinen on?
Siinä useat keuhkorakkulat ovat sulautuneet yhteen, -
kun niiden seinämät ovat tuhoutuneet.
300 miljoonaa keuhkorakkulaa hajoavat, -
niitten määrä vähenee ja niistä tulee pieniä ilmapalloja.
Tällöin hengityskaasuja vähentävän pinnan määrä voi vähentyä 80 %.
Aiemmin puhuttiin, että kaasuja vaihtava pinta normaalikeuhkoissa -
on kuin 70 neliön lattia, johon levitetään desi verta kerralla -
ja se vaihtuu mukavasti. 300 miljoonan rakkulan tarjoamat -
70 neliötä voivat tupakoivalla tuhoutua niin, -
että siitä jää jäljelle enää pienen kaksion verran eli 18 neliötä.
Sitten ei ole mikään ihme, että tulee ongelmia kaasujen vaihdossa, -
kun kaasuja vaihtava pinta on pienentynyt 70:stä neliöstä 18:aan.
Kun keuhkorakkuloista on menetetty 66 %, -
niin jo levossa tuntuu hengenahdistus.
No, mitä muuta tupakointi saa aikaan? Korostan sitä, -
että tupakan ja sähkötupakan vahingot ovat ihan samat.
Sähkötupakkaa ei koskaan saa käyttää tupakasta vieroitukseen.
Se on ihan yhtä haitallista, jopa nikotiinia tulee enemmän.
Vieroittautuminen voi olla jopa vaikeampaa kuin tupakasta.
Paitsi että tupakointi tuhoaa keuhkorakkulat, -
niin se tukkii keuhkoputkia ja aiheuttaa niissä tulehdusta.
Puhuttiin aiemmin lakaisukarvoista.
Tuhannet "talonmiehet" lakaisevat siellä 20 kertaa/sek. -
harjoilla törkyä, limaa, roskaa keuhkoputkista suuhun päin -
sylkäistäväksi/nieltäväksi. Nikotiini lamauttaa ne tauolle.
Lakaisujärjestelmä ei enää toimi vaan tuhoutuu.
Näin tupakoivilla kaikki muutkin ilman epäpuhtaudet, pakokaasut, -
bakteerit ym. eivät poistu vaan jämähtävät sinne, -
kun tupakka on estänyt puhdistusmekanismin.
Pahassa tilanteessa ilmaa jää sinne vangiksi. Tulee keuhkolaajentuma, -
joka edelleen tuhoaa lisää keuhkorakkuloiden seinämiä.
Lopputuloksena tupakoinnista tulee moninkertainen epänormaali tilanne.
Se todella sitten tuntuu monin tavoin, -
ennen kaikkea sitten, kun riittävästi rakkuloita on tuhoutunut.
Mitä siinä siis tapahtuu? Keuhkojen verenkierto ja tuuletus menee -
epätasapainoon, kun keuhkoputki lakaisemattomasta limasta tukkeutuu.
Osa keuhkorakkuloista ei tuuletu tukkivan tulpan takia, -
joka on jämähtänyt keuhkorakkuloihin vieviin putkiin.
Lisäksi keuhkorakkulaseinämien tuhoalueilla on kyllä tuuletusta, -
mutta se menee verenkierron puuttuessa hukkaan.
Tuuletus on turha, jos verenkierto on tuhottu. Kaikki menee sekaisin.
Keuhkoissa on paljon ylimääräistä kapasiteettia.
Kun hengenahdistus alkaa tuntua jo levossakin, peli on pelattu.
Piintyneillä tupakoitsijoilla keuhkoissa esiintyy paikoittain -
vakavaa ohivirtausta ja fysiologista kuollutta tilaa.
On alueita, joihin menee ilmaa, muttei verta - ja päinvastoin.
Tilanne romahduttaa keuhkon tehtävän verikaasujen säätelijänä.
Se tuhoutuu jopa 90-prosenttisesti.
Keuhkoahtaumatauti on muuten yleisin keuhkosairaus -
ja aiheuttaa maailman terveyden- huoltokustannuksista 10 %.
Se ei ole mikään pikku juttu.
Tupakansavun häkä on siis haitallista, -
koska se tarttuu hemoglobiiniin kuin tarra, takiainen.
Häkä iskee siihen eikä irrota. Se syrjäyttää siitä hapen -
ja tarttuu hemoglobiiniin 250 kertaa voimakkaammin kuin happi.
Häkämäärä ilmassa voi olla jopa niinkin matala -
kuin 0,4 mmHg, niin se jo tappaa.
Tämä on vaarallista, koska häkä on hajuton ja mauton. Sitä ei aisti.
Vanhat palovaroittimetkin voisi vaihtaa uusiin häkävaroittimiin.
Palovaroitin on lakisääteinen.
Suosittelen vaihtamaan ne myös häkäkaasusta varoittaviin.
Lopputulos on, että häkä lukitsee merkittävän osan hemoglobiinista.
0,1 %:n aistimaton häkäpitoisuus hengitysilmassa voi tappaa.
Häkämyrkytystä hoidetaan ylipaine- happikammiossa.
Pannaan ihminen kammioon, jossa on happea ylipaineella. Se auttaa.
No, tupakoivalla on myös krooninen keuhkoputkentulehdus, -
koska ne harjat siis ovat halvaantuneet.
Ärsytys pahentaa tilannetta ja liman eritystä.
Se jää sinne muhimaan ja toimii bakteerien kasvualustana.
Nikotiini haittaa myös elimistön puolustusta, -
koska valkosolupoliisit eivät toimi kunnolla, -
ja nikotiini haittaa siis niiden toimintaa.
Jos vielä halutaan puhua lisää pahaa tupakasta, -
- ja syytä on, koska se on todella vaarallista lyhentäen elämää 10 v.
Se lisää myös diabeteksen kehittymisen vaaraa.
Elimistössä on jatkuva tulehdus, joka näkyy herkässä CRP:ssä.
Siksi tulee diabetesta, valtimosairauksia ym.
Koska keuhkoputket ovat kroonisesti tukossa, -
uloshengitys vaikeutuu ja ilmaa jää keuhkorakkuloihin, jotka venyvät -
kuten ilmapalloon puhallettaessa. Se voi tuhota -
jopa puolet keuhkorakkulaseinämistä.
Kaasujen vaihto kärsii ja hengitystyö myös lisääntyy.
Pyydän anteeksi, jos vahingoitan tupakoivia ja aiheutan ahdistusta.
Lääkärinä on pakko sanoa kaikki tämä. Jokainen sitten tietää -
ja voi tehdä järkevän päätöksen lopettamisesta.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa.
Jatkossa puhutaan lisää ihmeellisistä keuhkoista ja hengitysteistä.
Kiitos, kun olet mukana katsomassa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaa.
Jos haluat tukea näiden ohjelmien tuottamista, -
voit soittaa tukimaksun numeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Tai laita tukimaksu ruudussa näkyvälle tilille viitteen kera, -
niin se ohjautuu tälle ohjelmalle.
Tätä ohjelmaa teemme Jumalan luomistöiden kunniaksi -
ja ihmisten valistamiseksi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare