Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Näissä tulevissa jaksoissa puhun pääasiassa -
keuhkojen sairauksista ja ylä- hengitysteiden tulehdussairauksista.
Sitä ennen haluaisin kuitenkin sanoa muutaman sanan -
keskustelusta, jota aina ajoittain käydään Suomessa ja muuallakin -
aiheesta, tehdäänkö lääketieteessä turhaa työtä?
Onko lääketiede ylimitoitettua? Se on hyvä ja perusteltu kysymys.
Joskus 20-30 -luvulla -
minunkin sukulaismieheni oli Lapissa kunnanlääkärinä.
Heitä oli siellä Lapissa yhteensä kaksi.
He hoitivat kaikki asiat aina luunmurtumista keisarinleikkauksiin.
Oliko tilanne hyvä ja hoidettiinko vain tarpeellisia asioita?
Se lienee selvää, että hoidettiin ihan välttämättömiä kriisiasioita.
Ei kuitenkaan voida sanoa, että ennen oli paremmin kuin nyt.
Tietysti ylihoitoa aina esiintyy.
Hoidetaan tervettä väestöryhmää, joka muutenkin pärjää.
Syrjäytynyt ja huonosti asioistaan huolehtiva ryhmä jää alihoidetuksi.
Ongelmana onkin juuri tämä. Tästä syystä itse olin pääasiassa -
koko yleislääkäriurani kunnan palveluksessa.
Siellä tehtiin näet sitä, mikä oli perusteltua ja järkevää.
Siksi kannattaisi pääosa terveydenhuollosta -
- etenkin heikkojen, huonosti toimeentulevien, syrjäytyvien kanssa -
hoitaa kunnan tai kaupungin toimesta. Tämä olisi järkevää.
Jos siitä tehdään bisnestä, niin tilanne on pian sama -
kuin esim. USA:ssa, missä kustannukset ovat 50 % suuremmat -
ja tulokset 50 % huonommat.
Mutta siitä ylihoidosta. Yleensä keskustellaan -
tarpeettomista toimenpiteistä, leikkauksista.
Onhan rehellisesti myönnettävä, -
että Suomessakin on noin 20 vuoden aikana tehty -
aika paljon turhia polviin/olka- päihin kohdistuvia toimenpiteitä.
Silti on hyvä muistaa, että täällä aika harvoin onnutaan kadulla.
On siis hoidettu hyvin keinonivel- leikkaukset polviin, lonkkiin.
On tehty sydämen läppäleikkauksia, elinsiirtoja.
Suomi on johtava maa elinsiirroissa. Meillä on parhaimmat tulokset.
Ei lääketiedettä kannata moittia. Sen sijaan ongelmana on aina se, -
että on paljon diagnosoimattomia sairauksia -
ja sairausprofiili muuttuu hyvinkin jyrkästi ja nopeasti.
Tämä koskee myös keuhkosairauksia.
Olen aiemmin sanonut, että Suomes- sa on 0,5 miljoonaa diabeetikkoa, -
joista 150 000 ei edes tiedä sairastavansa tätä tautia.
Meillä on paljon alidiagnosoituja eteisvärinärytmihäiriöitä, -
viherkaiheja ym. Nämä pitäisi kaikki löytää.
Toisaalta n. 0,5 miljoonasta hoidossa olevaa verenpainepotilaasta -
ehkä 100 000 ei tarvitsisi hoitoa ollenkaan.
200 000:n hoito ei ole riittävän hyvää.
Sitten muutama satatuhatta on täysin hoitamatta.
Ei tilanne siis suinkaan kunnossa ole.
Ennaltaehkäisyä ja etsivää työtä pitäisi tehdä tavattoman paljon.
Turha on siis moittia lääketiedettä, -
koska asia on erittäin moni- mutkainen ja myös poliittinen.
Mitä keuhkosairauksiin tulee, niin eräs esimerkki -
valtavista, nopeista terveyden- huollon yllättävistä muutoksista -
on uniapnea, joka liittyy yöllisiin hengityskatkoihin.
Niitä voi olla tunnissa useita kestäen jopa toista minuuttia.
Niistä voi olla suurta haittaa. Voi tulla esim. verenpainetauti -
tai jopa diabetesriski lisääntyy.
Nyt Suomessa on tapahtunut semmoinen hyvin dramaattinen ilmiö, -
että noin 10 vuodessa on 3-kertais- tunut uniapneapotilaiden määrä.
Puhutaan jopa 300 000 potilaasta. Ne ovat valtavia volyymeja.
Mistä tämä voisi johtua?
Täytyy sanoa rehellisesti, niin kuin asiat ovat.
En halua tietenkään ketään moittia tai syyttää.
Haluan tuoda vain totuuden esiin.
70 % uniapneavyörystä johtuu siitä, -
että yli puolet suomalaisista on tällä hetkellä ylipainoisia.
Uniapneaan palaan myöhemmässä jaksossa. Se on äärimmäisen tärkeä.
Siihen on hyvin rajoitetut hoitomahdollisuudet, -
mutta siihen liittyy sama asia, kuin tähän diabetesvyöryyn.
Sanotaan suoraan ja rehellisesti niin kuin asia on: -
suomalaiset ovat Skandinavian ylipainoisin kansa.
Mitä asialle voidaan tehdä ja miten se liittyy uniapneaan, -
niin siitä myöhemmissä jaksoissa.
Näissä jaksoissa aluksi haluan kertoa hiukan keuhkojen toiminnasta.
Keuhkothan ovat oikeastaan hämmästyttävän nerokas elin, -
joka antaa meille palamiseen tarvittavan hapen.
Syöty ruokaa palaa vähän kuin puu nuotiossa. Siihen tarvitaan happea.
Palamistulos on vettä ja hiilidioksidia, samaa kuin nuotiostakin.
Meissä energian palaminen on tavallaan hallittua -
ja hyvinkin monimutkainen tapahtuma.
Se on oikeastaan mykistävän monimutkainen.
Kun ajattelee sen suunnittelijaa, täytyy kyllä nostaa hattua monesti.
Keuhkot ovat vähän ilmapallon kaltainen elin.
Sinne vedetään ilmaan niin, että pallealihas vetää alaspäin -
ja imee keuhkoihin ilmaa. Ongelma on se, -
miten se ilma siellä saataisiin pysymään.
Keuhkojen tilanne on sama suunnittelijan, Jumalan kannalta, -
jos näin rohkenee ajatella.
Jos puhallat ilmapalloa, saat sinne ilmaa.
Jos sitten otat sen suustasi pois, etkä sulje ilmapallon tyveä, -
niin ilma tulee sieltä ulos. Sama tilanne on keuhkoissa.
Kun vedät ilmaa keuhkoihin, et sen jälkeen vedä henkitorvea solmuun, -
jotta ilma siellä pysyisi. Keuhkojen monimutkaiset järjestelmät -
pitävät "ilmapalloa" täytenä. Tämä on mielenkiintoinen asia.
Kun mennään yksityiskohtiin, -
niin silloin tulee Luojan valtava nerokkuus esiin.
Samalla Darwinin kannattajien teorioiden -
typeryys tulee esiin. Darvinistit väittävät, -
että superhienot keuhkomme, joissa on 300 miljoonaa keuhkorakkulaa, -
olisivat kehittyneet kalan uimarakosta!
Akateemiset biologit frakissa tohtorinhattu/laakeriseppele päässä -
kertovat suurelle yleisölle totuutena tarinaa, -
että keuhkosi ovat kehittyneet kalan uimarakosta.
Ja jostakin kummasta on kehittynyt pallea, joka niitä ilmastoi.
Tämähän on suorastaan koomista ja osoittaa sen, -
että darvinistinen evoluutioteoria ei ole mitään tiedettä.
Väite ei ole tieteellinen, vaan parhaan jumalattoman tarinan -
keksimistä, joka menee aika paljon koomisuuden puolelle.
Mutta me ylistämme Jumalaa Hänen nerokkaista luomistöistään.
Hän saa ilmankin pysymään täyttyvässä ilmapallossa, -
johon keuhkojamme voi verrata.
Me hengitämme levossa, kuten minä tässä, noin 15 kertaa/min. -
automaattisesti (!!). Se on hyvin tarkkaan säädelty.
Sekin on mykistävää, miten tämä säätelykeskus toimii.
Onhan aika tyylikästä, että hengitys on automaattista.
Muuten pitäisi yöllä herätä hengittämään tasaisin väliajoin.
Emme useinkaan ajattele, miten hienoja järjestelmiä Jumala on luonut.
Esim. sydän lyö automaattisesti. Samoin hengitys on automaattista.
Biologien pitäisi tutkia näitä asioita -
Jumalaa ylistäen ja kunnioittaen sen sijaan, -
että he kertovat tarinoita, miten kaikki olisi syntynyt alkuliemestä.
Tai että olisimme olleet joskus kaloja.
Nämä naurettavat tarinat ovat erittäin valitettavia.
Siksi olen ystävieni, kuten yleis- kirurgi Mikko Tuulirannan, kanssa -
tehnyt työtä tämän valheen kumoamiseksi.
Mikko Tuuliranta on kirjoittanut mainion koulubiologian analyysin -
eli erään lukion kirjan evoluutio- osion analyysin.
Kirjan nimi on BIOS 1 -analyysi. Sitä saa luominen.fi -kaupasta.
Tämä kirja on hyvin tärkeä nuorelle, joka menee lukioon -
ja jossa hänelle kerrotaan näitä valheita. Jos hän lukee kirjan, -
hän huomaa eikä häntä vedetä nenästä siellä.
Nämä ovat hyvin tärkeitä ja keskeisiä asioita.
No, me hengitämme levossa ollessamme noin 6 litraa/min. -
ja vedämme 15 kertaa automaattisesti ilmaa keuhkoihin.
Yhdessä hengenvedossa hengitetään vain noin 0,5 litraa ilmaa.
Se pitää säätely- ja automaatti- mekanismien ansiosta -
hapen ja hiilidioksidin määrän keuhkorakkuloissa juuri oikeana.
Keuhkorakkuloitahan on noin 300 miljoonaa.
Tämäkin on hyvin mielenkiintoista laajasti ottaen -
anatomian ja fysiologian kannalta. On näet paljon luontokappaleita, -
jotka tarvitsevat erikois- järjestelyjä hengittämisessä.
Otetaan esimerkiksi vaikka kirahvi, joka on 6 metriä korkea.
Kirahvin suun ja keuhkojen välillä on -
2 metriä pitkä henkitorvi.
Se on niin pitkä, että kun se hengittää edestakaisin, -
niin sinne jää vanhaa käytettyä ilmaa.
Jos Jumala ei olisi laittanut hengitykseen erikoisratkaisuja, -
sen pitäisi huohottaa koko ajan valtavan nopeasti -
ja hengitystiet kuivuisivat. Jumala on hoitanut sen niin, -
että sivulta katsottaessa kirahvin etuosa on iso.
Siellä on valtavan isot keuhkot.
Sen ei tarvitse hengittää meitä tiheämmin, -
vaan asia on hoidettu valtavan suurilla keuhkoilla.
Samoin hapetus on hoidettu nerok- kaasti, mutta siihen voimme palata.
Mutta sitten olivat isot dinosaurukset, sauropodit, -
jotka saattoivat olla yli 10 m korkeita.
Niillä henkitorvi voi olla 5 m pitkä.
Mites tämä hengitys oli järjestetty?
Se onkin vielä parempi kysymys.
Sauropodit olivat 10 pitkiä, -
10 m korkeita, ja painoivat 30 tn. Onhan niitä tietenkin ollut.
Ennen vedenpaisumusta ilmeisesti ilmakehässä oli -
jopa 50 % enemmän happea ja sen paine oli suurempi.
Siten tämä asia hoitui.
Joillakin dinosauruksilla ehkä oli myös ns. läpivirtauskeuhkot, -
mutta siihen voimme vielä palata.
Hengitysratkaisuista mielenkiintoinen on myös valas.
Se sukeltaa yli 1 km:n syvyyteen pidättäen hengitystä.
Mikä on ratkaisu? Valas on nisäkäs ja joutuu nousemaan hengittämään.
Sen keuhkot pannaan kasaan kuin haitari.
Sitten siellä on erityisratkaisut hapen varastoimiseksi.
Samoin tervapääsky on aika hauska, -
mitä hengitykseen tulee, kuten muut linnut, -
mutta tähän asiaan palataan vielä myöhemmässä vaiheessa.
No, mikä se keuhkojen tehtävä on?
Meillähän se ruoka palaa, niin keuhkojen tehtävä on antaa -
keholle tarvittava happimäärä ruoan polttamiseen -
ja samalla poistaa aineenvaihdunnan tuottama hiilidioksidi ja vesi.
Jumalan nerokkaassa systeemissä kasvit odottavat vesi kielellä -
uloshengityksemme hiilidioksidia ja vettä tehdäkseen meille ruokaa.
Tässä vastavuoroinen palvelu toimii.
Jumala on kerta kaikkiaan nero ja suunnitellut järjestelmän niin, -
että kasvit tarvitsevat meitä ja me kasveja.
Happea siis tarvitaan palamiseen.
Järjestelmä on myös suunniteltu automaattiseksi.
Jos tulee kova rasitus, esim. kova pitkäkestoinen ponnistus, -
(normaalisti levossa hengitämme 6 litraa/min.) -
niin tilavuus voi nousta 200 l:aan Kaikki tapahtuu automaattisesti.
Sisäänhengityksessä pallea - levymäinen lihas, -
vähän kuin vetäisi "laatikon" ulos/sisään -
se supistuu ja vetää pallean alas.
Silloin keuhkoihin imetään ilmaa (levossa noin 0,5 litraa).
Uloshengitettäessä pallean lihakset rentoutuvat ja ilma poistuu.
Tahdistuskin on automaattinen vähän sydämen tapaan.
Sydämessä tahdistuksen lähdössä on pieniä viiveitä.
Näin ehtivät eteiset ja kammio tyhjentyä. Se ei ole sattumanvaraista.
Johtoradassa on viiveitä. Myös hengityksessä on -
tietyt 2-3 sek. viiveet automatiikassa.
Muuten hengitys olisi tällaista.
Viive tekee hengityksen jouhevaksi ja mielekkääksi.
Tietysti voimme huohottaa tai ylihengittää.
Jotkut hermostuessaan hyper- ventiloivat ja alkavat huohottaa.
Näin automatiikka ohittuu, mistä aiheutuu erilaisia ongelmia, -
joihin voidaan myöhemmin palata.
Kovassa rasituksessa (esim. 400 m:n juoksussa) -
otetaan käyttöön lisää lihaksia pallean lisäksi.
Keuhkot on elastinen, joustava rakenne, -
jolla on taipumus tyhjentyä ilmapallon tavoin, kuten totesin.
Ilma tuppaa tyhjenemään sieltä. Jos mikään ei pitäisi niitä pulleina, -
mikä on Jumalan nerokas mekanismi, niin emme me voisi täällä elää.
Keuhkot kelluvat rintaontelossa. Niiden pinnalla on voiteluaine, -
joka auttaa laajentumista ja supistumista.
Ne siis voidellaan erityisillä solujen tekemillä voiteluaineilla.
Jotta keuhkorakkulat pysyisivät kosteina ja liukuisivat hyvin, -
voitelua tulee liikaa ja se pitää imeä pois.
Siellä tyhjiöpumppu imee sitä koko ajan.
Siellä on yllättäen todettu negatiivinen paine, -
tyhjiöpumppu, joka imee sitä ns. lymfaverenkierron kautta pois.
On nerokkaasti suunniteltu, että se poistetaan lymfaa, imunestettä -
kuljettaviin kanaviin ja imusolmukkeiden kautta eteenpäin.
Aina kun mennään yksityiskohtiin, niin tajutaan, -
miten tavattoman nerokas, monimutkainen järjestelmä tämä on.
Kuinka typerää on akateemisten ihmisten väittää, -
että kalan uimarakosta saataisiin aikaan 300 milj. keuhkorakkulaa, -
pallea ja hyvin monimutkaiset kemikaalit ja systeemit, -
jotka pitävät järjestelmää toiminnassa.
Aina ei tiedä, itkisikö vai nauraisi näille ateistien väitteille.
Kouluissa nimittäin opetetaan... Ei siellä uskonnosta saa puhua, -
mutta siellä opetetaan tunnustuksellista ateismia.
Väitetään siis esim. että kalan uimarakosta tulevat keuhkot -
tai kalan etuevästä kädet ja muuta täyttä humpuukia.
Koska siellä on hyvin tarkkaan suunnitellut tietyt aineet, -
keuhkot pysyvät liimautuneina rintaontelon sisään -
eikä se juuri puhallettu "ilmapallo" tyhjene.
Kaikki imut ja muut on tarkasti oikein säädetty, -
että imu on n. 5 cm korkean vesipatsaan paineen suuruinen, -
ei liian pieni eikä liian suuri.
Voiteluaine sallii keuhkokudoksen liukua vapaasti.
Ne pysyvät hyvin voideltuina ja liikkuvat vapaasti hengitettäessä.
Lymfakanavissa tulee olla jatkuva imu, tyhjiöpumppu, -
joka ylläpitää negatiivista painetta, -
jotta keuhkot pysyvät auki eivätkä romahda kasaan kuin ilmapallo.
Joskus ne romahtavat. Silloin on kyse lävistävästä vammasta, -
joka päästää sinne ilmaa tai ihan keuhkoputken repeämästä.
Puhutaan ns. ilmarinnasta, johon itsekin olen usein törmännyt.
Ilmarinnan havaitseminen on lääkäreillekin pieni haaste, -
mutta siitä sitten myöhemmin.
Imu on siellä jatkuva ja pitää ollakin.
Se ylläpitää n. -5 cm:n vesipilarin korkuista negatiivista painetta.
Muuten keuhkot romahtaisivat kasaan.
Näissä kaikissa yksityiskohdissa nähdään design, Jumalan nerokkuus.
Mitä enemmän ymmärretään, mitä enemmän mennään yksityiskohtiin, -
sen nerokkaammaksi Jumalan suunnittelu osoittautuu.
Sen selvempi on jokaiselle ihan tervejärkiselle ihmiselle, -
että darvinistiset väitteet ovat pelkkiä satuja.
Pintajännitystä vastaan on keuhkossa myös taisteltava joka hetki.
Pintajännitystä ja keuhkojen kasaan menemistä torjumaan -
erittyy erityistä ainetta, jota kutsutaan surfaktantiksi.
Se pienentää pintajännitystä. Taas yksi nerokas yksityiskohta, -
Jumalan täsmäsuunnitelma: tarkka aine oikeassa paikassa, -
oikea määrä, oikeaan aikaan. Niin täsmällisiä ja hienoja aineita, -
että tämmöisen tuottaminen vaatii suurta neroutta.
Ihmiset eivät siihen pysty.
Mikä tuottaa surfaktanttia, pinta- jännitystä estävää erityisainetta?
Siellä on ihan omat solut sitä varten.
On hyvä muistaa, että kaikki olemme joskus olleet vain yksi solu.
Kun hedelmöittyneestä munasolusta tulee sinä, se jakautuu -
37 000 miljardiksi soluksi ja 300 erilaiseksi soluksi.
Siinä yhdessä solussa on rakennus- ohjeet juuri tälle täsmäsolulle, -
joka tuottaa surfaktantin eli pintajännitystä poistavan aineen.
Nämä ovat niin satumaisen monimutkaisia asioita.
Siellä on upeita biologisia käyttöjärjestelmiä.
Microsoftin/Linuxin järjestelmät ovat naurettavan yksinkertaisia -
verrattuna noihin järjestelmiin, mitä solussa on.
Yhdestä solusta saadaan irti 37 000 miljardin solun kokonaisuus!
Siinä on eri elimiä ja 300 erikoistunutta solua, -
jotka tuottavat tarvittavia aineita.
Surfaktanttia tuottavat solut peittävät -
noin 10 % keuhkorakkuloiden pinnasta.
Aine on erittäin monimutkainen seos.
Ei näitä cocktaileja synny sattumalta.
Siinä on erilaisia fosfolipidejä, proteiineja ja ioneja.
Fosfolipidit eivät liukene nesteeseen.
Ne leviävät keuhkorakkulanesteen pinnalle tehden -
rasvaisen, vettähylkivän pinnan keuhkorakkulan ilmaa vastaan.
Ne ovat kaikki ihan välttämättömiä hienoja yksityiskohtia, -
jotta hengittäminen onnistuisi. No, tämä järjestelmä toimii, -
koska osa surfaktanttimolekyyliä on hydrofiilinen -
eli se tykkää vedestä ja liukenee keuhkorakkulan sisäpinnan veteen.
Siihen tarvitaan surfaktantin lisäksi -
kalsiumioneja ja proteiineja. Jos niitä ei olisi, -
fosfolipidit leviäisivät niin hitaasti, ettei järjestelmä toimisi.
Huomaat, mikä nerokkaan suunnittelun sarja tähän tarvitaan.
Todennäköisyys sille, että nämä monimutkaiset järjestelmät, -
kaikki-tai-ei-mitään -järjestelmät olisivat sattumia, -
on täysin pyöreä nolla.
Eli akateemisten biologien sattumaväitteet -
ovat selkokielellä sanottuna valehtelua.
Joskus tuumin, miten akateemisesti sivistynyt on näin tietämätön.
Arvelen näet, että he eivät tiedä näitä yksityiskohtia.
Jos tietävät ja silti opettavat väärin,-
niin suomeksi sanottuna he valehtelevat.
Keuhkot eivät siis toimisi ilman tätä hienoa kokonaisuutta.
No, eivät haasteet tähän lopu.
Jumala on suunnitellut keuhkot. Silti toinen suuri haaste on pitää -
ilmatiet eli röörit ja putket jatkuvasti auki.
Henkitorvi ei onneksi painu kasaan.
Siinä on rustorenkaista rakennettu tukijärjestelmä, -
mutta ruskorengaskaan ei saa olla täyttä ympyrää, -
vaan se on auki noin 1/6:n osalta.
Renkaat ympäröivät henkitorvea noin 5/6:n matkalta.
Pienemmissä keuhkoputkissa on rustolaatat jäykistämässä niitä, -
etteivät ne kovassa huohotuksessa lysähtäisi kasaan. Se olisi loppu.
Tämäkin virtaus on huolehdittu niin, -
että kovien juoksujen paineissakaan se ei mene kasaan, vaan pysyy auki.
Kaikki on suunniteltu viimeisen päälle optimaalisesti, tarkasti, -
jotta voidaan esim. suorittaa kova rasitus -
ja hengittää jopa 200 litraa eli iso tynnyrillinen/min.
Vaikka rustot ovatkin kovia ja estävät putkien lyhistymisen, -
samalla ne sallivat riittävän liikkeen keuhkojen laajeta/supistua.
Rustorakenteiden lisäksi ilmateiden seinissä on sileä lihaksisto, -
joka tulee erityisesti esiin myöhemmin astmasta puhuttaessa.
Siellä on lihaksia, jotka supistavat tai antavat ilmateiden laajeta.
Ilmatiet on pidettävä myös kosteina.
Se tehdään niiden sisäpintaa peittävän limaisen kalvon avulla.
Erityiset rauhaset ja solut erittävät tarvittavan liman.
Sisäänhengitetyt haitalliset hiukkaset tarttuvat limaan -
estäen niitten pääsyn keuhkorakkuloihin.
Tästä kiintoisasta asiasta ja ilman saasteista puhun lisää -
ensi jaksossa, jolloin tullaan tosi mielenkiintoisiin asioihin -
liittyen ilman puhtauteen ja saasteitten torjuntaan siitä.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa!
Kiitos, kun olet mukana katsomassa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaa.
Jos haluat tukea näiden ohjelmien tuottamista, -
voit soittaa tukimaksun numeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Tai laita tukimaksu ruudussa näkyvälle tilille viitteen kera, -
niin se ohjautuu tälle ohjelmalle.
Tätä ohjelmaa teemme Jumalan luomistöiden kunniaksi -
ja ihmisten valistamiseksi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare