Arvoisat katsojat! Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Viime jaksoissa olen puhunut munuaisista, -
viimeksi munuaisten vajaa- toiminnasta.
Sehän tulee kaikille pikkuhiljaa hiipien, kun ikää karttuu.
Samoin kuin kasvot rypistyvät, niin munuaisetkin rypistyvät.
Vajaatoiminta on ihan fysiologista. Siitä pitää tietää se, -
että iäkkäämpänä on oltava varo- vaisempi (särky)lääkkeiden kanssa.
Pitää käyttää pienempiä annoksia.
Mutta tässä jaksossa lisää munuais- kivistä, -
joista puhuin jo jonkin verran viime jakson lopulla.
Munuaiskivitautihan on kansantauti länsimaissa.
Se ehkä hiukan kertoo jotain meidän elintavoistamme, -
vaikka ei olla ihan varmoja aina, mikä munuaiskiviä synnyttää.
Virtsakivitauti on niin tavallinen, -
että sen uhriksi joutuu 5-15 % länsimaiden väestöstä.
Lisäksi munuaiskivi-/virtsakivi- taudilla on uusiutumistaipumus.
Kivet ovat erikokoisia. Mitä suurempi kivi tietysti on, -
sitä pienemmällä todennäköisyydellä se itsestään poistuu.
Jos se on alle 0,5 cm, -
niin suurin osa niistä poistuu ilman toimenpiteitä itsestään.
Virtsakivien hoito on kallista.
Siksi on kiinnostavaa, voisiko niitä jotenkin välttää.
Hoito maksaa paljon, vaikka se on laitekehityksen myötä tehostunut -
ja yksinkertaistunut viimeisten 25 vuoden aikana.
Mitä oireita sitten virtsatiekivi aiheuttaa?
Ne ovat varsin dramaattiset.
Tavallisesti alkaa täysin äkillinen, usein aaltomainen kipu, -
joka tuntuu voimakkaana selässä ja kyljessä -
ja säteilee alavatsaan, ihan nivuseen. Se on hyvin tyypillistä.
Tavallisin kipukohtauksen aiheuttaja on virtsajohtimen kivi.
Kivi on virtsajohtimessa munuaisten ja virtsarakon välillä.
Jos se on niin pieni (alle 0,5 cm), että se pystyy liikkumaan, -
niin liikkuessaan johtimessa alas kipu voi paikallistua siihen, -
missä kivi on menossa.
Kipu säteilee siitä kohdasta aina sinne nivusen suuntaan.
Erona muihin vatsakipuihin on, -
että ns. peritoneaalisen ärsytyksen merkit puuttuvat.
Jos kipu on maha-suoli -kanavassa, se räväyttää, -
kun sitä painaa, mutta tässä ei niinkään.
Kun kivi pikkuhiljaa lähenee virtsarakkoa, -
potilaalle ilmaantuu kivun lisäksi tihentynyt virtsaamistarve -
ja virtsaamispakko.
Tilanne alkaa muistuttaa akuutin virtsarakkotulehduksen oireita.
Mistä se kipu tulee? Sileät lihakset puristuvat kiven ympärille.
Kiven ympärille tulee spasmi. Siihen kohtaan tulee turvotusta.
Kivestä munuaiseen päin tulee painetta, kun neste ei virtaa.
Painekin aiheuttaa kipua.
Kivi voi olla vähän terävä -
ja vaurioittaa virtsanjohdinta.
Siitä seuraa verenvuotoa virtsaan.
Se voi näkyä virtsatikkukokeessa tai sitten ihan punaisena.
Verta tulee virtsatiekivitapauksissa noin 9 potilaalle 10:stä.
On mielenkiintoista, että sisäelin- kivut ovat vähän ovelia ja kieroja.
Lääkärithän sen tuntevat. Kun sisäelinkivut ovat harvinaisia, -
elimistö ei aina osaa paikantaa niitä, niin kuin muuta kosketusta.
Niitä kipuja välittävät autonomiset eli tahdosta riippumattomat hermot.
Kipusignaalit kulkevat munuaisesta ja mahalaukusta -
samaa loppupiuhaa pitkin. Kun näin on, se voi aiheuttaa -
pahoinvointia ja oksentelua. Virtsakivi ei sinänsä sitä aiheuta.
Kun kipu menee samaa rataa pitkin, se sekoittuu vatsa-alueen asioihin.
Siitä voi tulla pahoinvointia ja oksentelua.
Tällöin se ei tarkoita, että vika olisi maha-suoli -kanavassa, -
vaan on virtsatiekivitapauksen sivuilmiö.
Virtsatiekivikohtauksessa potilas on usein levoton, -
ei löydä mukavaa asentoa, vaan liikkuu koko ajan rauhattomasti.
Vatsassa ja selässä kiven puolella on painoarkuutta.
Myös tärähdysarkuutta on.
Kivipotilaalla ei yleensä ole kuumetta, ainakaan alkuvaiheessa.
Jos potilaalla on aiemmin ollut virtsatiekivikohtaus, -
hän kertoo diagnoosin jo vastaan- otolla tai sairaalaan tuotaessa.
Ensikertalaisen taudinmääritys jää tietenkin lääkärille.
Oireet ovat niin selvät ja tyypilliset, ettei yleensä ongelmaa ole.
Kipu on siis todella dramaattinen ja tuskallinen.
Siinä tarvitaan äkkiä apua. Tärkein alkuvaiheen hoito on -
vapauttaa potilas sietämättömästä kivusta.
Sietämätön kipu tuo myös kovan pelon jostain todella vakavasta, -
jos potilas ei varsinkaan tiedä, mistä on kysymys.
Kipulääkkeenä voidaan tässä käyttää ihan morfiinia.
Yhtä tehokas lievitys saadaan tulehduskipulääkkeillä, -
kuten esim. diklofenaakilla.
Tosin vaikutus tulee vähän hitaammin kuin morfiinilla.
Tulehduskipulääkkeitä käytettäessä -
lisälääkityksen tarve on vähäisempi kuin morfiinilla.
2/3 potilaista, joilla on tämä komplisoitumaton -
virtsajohdinkoliikki tai -kipukohtaus, -
eivät tarvitse kipulääkettä hirveästi lisää.
Toisaalta kipulääke ei ilmeisesti vaikuta kiven poistumisnopeuteen.
Kivuttomaksi saadut potilaat voidaan diagnoosin varmistuttua -
kotiuttaa ilman akuuttivaiheen lisätutkimuksia ja hoitoa.
Voidaan katsoa, tulisiko kivi itsestään ulos.
Miten diagnoosi saadaan varmistettua?
Eli mistä on kyse? Ja millainen kivi siellä on?
Akuuttitilanteessa parhaaseen diagnostiikkatulokseen päästään -
tekemällä tietokonetomografia eli TT-tutkimus.
Tämä on hyvä tutkimus. Ennen tehtiin urografia (varjoainetutkimus).
Tietokonetomografia on nopeampi ja riskittömämpi.
Se on myös herkkyydeltään ja tarkkuudeltaan parempi vaihtoehto.
Tietokonetomografian hyötynä on, että siinä voidaan erottaa, -
onko se jotain muuta kuin virtsatiekivi.
Se antaa infoa siitä, olisiko kyseessä mahdollisesti -
alkava umpilisäkkeen tulehdus, jossa voi olla aika samoja oireita.
Se näkyy tietokonetomografiassa, samoin haimatulehdus -
ja paksunsuolen tulehtunut pussi- pullistuma (divertikuliitti).
Nämä ovat niitä yleisiä vatsan alueen katastrofien aiheuttajia -
eli ns. akuutti vatsa, kuten lääkärit sanovat.
Siis äkillinen selvitystä ja hoitoa vaativa vatsan alueen kiputila.
Tietysti röntgenissä näkyvät röntgenpositiiviset kivet.
Tietokonetomografian etu on, -
että ei-röntgenpositiiviset kivet näkyvät tietokonetomografiassa.
Röntgenissä voidaan tietysti seurata kiven poistumista, -
koska se yleensä on röntgen- positiivinen.
TT-tutkimuksia ei oikeastaan voi käyttää seurantatutkimuksina, -
koska siinä on aika iso säteilyannos.
Tarvitaanko kaikututkimusta (ultraääni)?
Sitä voi tarvita, jos tilanne jatkuu. Kipulääkkeet eivät auta.
Katsotaan kulkuesteen hankaluus. Pääseekö yhtään nestettä läpi?
Sitä käytetään myös raskaana olevien potilaiden diagnostiikassa.
Tällainen kiviasia lääkitään ja sitten voidaan laittaa kotiin.
On sellaisiakin, joita ei voi laittaa kotiin -
eli kiireellistä hoitoa vaativa virtsatiekivi.
Silloin kivi on niin pahasti jumissa, että virtsatie on ihan tukossa.
Kiven ja munuaisen väliin tulee laajeneminen ja paineen nousu.
Kipulääke ei auta, vaan kipu jatkuu kipulääkkeestä huolimatta.
Se voi olla merkkinä siitä, että munuaisesta tulee virtsaa.
Kun se ei pääse eteenpäin, niin se pullistuu kuin ilmapallo.
Korkea paine munuaisten kokooja- järjestelmässä johtaa siihen, -
että takapakkina suodatus keräsissä vaimenee.
Munuaisten verivirtaus vähenee. Mu- nuainen kärsii, ehkä jopa tuhoutuu.
Jos tässä on korkea kuume, tilanne on hyvin vaarallinen.
Se kertoo siitä, että siellä voi olla bakteeritulehdus.
Jos potilas on tosi kipeänoloinen, vakavasti sairas, -
sinne voi kehittyä urosepsis eli verenmyrkytys tilanteesta johtuen.
Munuaisten verenkierto on heikentynyt kovan vastapaineen takia.
Verikään ei pääse kunnolla munuaiskudokseen.
Silloin antibiootitkaan eivät oikein auta, -
koska ne eivät suonen kautta pääse tulehduspaikalle.
Ilman tulehdustakin täydellinen tukos aiheuttaa -
aika nopeasti (18-24 h:ssa) munuaisten toiminnan heikkenemistä.
Se on vaaraksi munuaisille. Yli 5 vrk:n tukos johtaa -
jo todennäköisesti pysyvään vajaatoimintaan, -
ja sehän on huono asia.
Tällöin virtsatietukokseen liittyvä tulehdus on hoidettava heti -
punktiolla tai ns. stenttaamalla. Lääkärit näistä päättävät.
Kun neste saadaan pois, tilanne paranee -
ja on helpompi käyttää murskaushoitoa (ESWL-hoitoa).
Ulkopuolisesta lähteestä johdettu energia suunnataan kiveen -
ja koetetaan murskata se hiekaksi.
Näissä tilanteissa täytyy laittaa suonensisäinen antibioottilääkitys.
Yleisin tulehduksen aiheuttaja on e-kolibakteeri, -
jota siellä virtsateissä tuppaa olemaan.
Nämä ovat erikoislääkärin hoidettavia.
Taitava urologi voi poistaa kiven tähystämälläkin, -
jos olosuhteet sen sallivat.
Tauti on tavallinen. Joka 10. sen saa helposti -
ja voi uusiutua. Yleensä kivet häipyvät itsestään, jos alle 0,5 cm.
Ne häipyvät 4-6 viikossa oireitten alkamisesta.
Tilannetta tietysti seurataan.
Jos kipulääkkeet eivät auta ja vaivat pahenevat niistä huolimatta, -
niin sitten sairaalahoitoon ja näitä erityishoitoja.
Tätähän on yritetty estää nesteenpoisto- ym. lääkkeillä, -
mutta ei se välttämättä siihen auta.
Jos ne ovat poistuakseen, ne poistuvat sieltä itsestään.
Yleensä päästään helpommalla.
Murskaushoitoon voidaan joutua. Se on se kallis hoito.
Siinä voidaan käyttää hienoja kalliita laitteita, -
kuten elektrohydraulista tai lasermurskausta.
Yleensä päästään hyvään tulokseen noin 90 %:lla tapauksista.
Jos sinulla on virtsatiekivi todettu, niin sitten ihmetellään, -
mistä kivi on tullut. Onko siihen vaikuttanut ruokavalio, sairaus, -
liian vähäinen juominen tai joku muu seikka?
Tässä tapauksessa useimmat erikois- lääkärit, urologit suosittelevat -
juomista. Jos on ollut virtsakivi, joka tuppaa uusiutumaan helposti, -
niin sitten olisi hyvä juoda koko loppuelämä niin kuin monet sanovat.
Huuhdellaan virtsatietä 2-2,5 litralla vettä/vrk.
Koetetaan pitää se kivettömänä eli virtsa ei väkevöidy liikaa -
ja kiteydy kiviksi.
Kaikille virtsatiekiven sairastaneille tehdään perusselvitys.
Sen tarkoituksena on löytää ne tapaukset, -
joissa kiven synnyinsyy on aineenvaihduntahäiriö, -
tulehdus tai jokin rakenteellinen juttu.
Jokin synnynnäinen tai rakenteellinen anomalia eli rakennevika, -
joka sen aiheuttaa. Sitten kartoitetaan myös sukurasitus -
eli onko suvussa näitä ollut.
Perusselvityksiin kuuluu, onko luusto- tai suolistosairauksia.
Erilaisilla virtsateiden kuvantamismenetelmillä etsitään -
anatomisia poikkeavuuksia.
Verikokeista mitataan kreatiniini- pitoisuus.
Katsotaan, onko munuaisten vajaatoimintaa.
Otetaan kalsium- ja uraatti- pitoisuus verestä.
Tutkitaan myös happamuus. Happa- muus/emäksisyys voi vaikuttaa -
tiettyjen aineiden saostumiseen tai kiteytymiseen.
Virtsanäytteestä katsotaan kaikki arvot ja bakteeriviljely.
Jos itsestään poistunut kivi saadaan saaliiksi, -
sen rakenne tutkitaan ja analysoidaan.
Varsin tavallisista uusiutumisista -
jopa 40 % voidaan estää sopivasti räätälöidyllä jälkihoidolla.
Tämä on tärkeää.
Siis yhteenvetona: TT-tutkimus (tietokonetomografia) on -
paras diagnosointitekniikka tässä tapauksessa, -
kun on kova vatsakipu. Näin selviää myös, ettei ole kyseessä -
umpilisäkkeen tulehdus, haima- tulehdus tai divertikuliittitauti.
Pienet kivet poistuvat itsestään 4-6 viikossa.
Jos se on 2 cm:n kivi, ne ovat hoidettavissa 90 %:sesti -
kehon ulkoisella murskauksella, joka kuulostaa hurjalta.
Suunnattu murskaus kohdennetaan kiveen.
Se ei suinkaan murskaa elimistöä, vaan kiven.
Muitakin erikoislääkärin käyttämiä tekniikoita on.
Lääketiede on edistynyt tässä tosi paljon muutamassa sukupolvessa.
Paljon leikkauksista voidaan todella tehdä ihan tähystämällä.
Vatsaan tehdään pari pientä viiltoa, -
toinen valolähteelle ja toinen skoopille, jolla tehdään ihmeitä, -
mm. hoidetaan näitä hankalimpia virtsatiekivitapauksia, -
jotka eivät muuten onnistu.
Esim. ulkopuolinen murskaus- hoitokaan -
erinomaisesta tekniikasta huolimatta ei aina onnistu.
Virtsatiekivitauti on aika yleinen. Joka 10. sen saa elämänsä aikana.
Kaikista yleisin virtsatievaiva on silti tietysti virtsatietulehdus.
Tavallisimmat tulehdukset ovat virtsarakon tulehdus.
Puhutaan myös kystiitistä. Se on tavattoman yleinen.
Sitten on munuaisallastulehdus, joka on siellä korkeammalla.
Sitä kutsutaan pyelonefriitiksi ja on verrattain harvinainen.
Sitten on virtsaputken tulehdus eli uretriitti, -
joka on usein sukupuolitauti.
Näistä saa vinkkejä siitä, mitä potilas kertoo.
Mitkä oireet ovat ja onko kuumetta.
Lääkäri pääsee jyvälle siitä, mistä on kysymys.
Virtsarakkotulehdukset ovat meillä hengitystietulehduksen -
eli flunssan ja muun nuhakuumeen jälkeen toiseksi yleisin infektio.
Tapauksia on peräti noin 300 000/vuosi.
Puhutaan todella suuresta sairauskokonaisuudesta.
Mielenkiintoista on, että näistä 300 000 virtsarakkotulehduksesta -
20 000 on sairaaloista saatuja tulehduksia.
Sairaalainfektiot ovat aika isoja asioita, -
jotka maksavat todella paljon ja ovat todella iso rasite.
Osaa ei varmaan koskaan voida välttää, vaikka mitä tehtäisiin.
Ihmisiä on kuitenkin katetroitava, eikä sairaalaa siksi pidä pelätä.
Jos päivystyslääkäri pitää sairaalahoitoa tarpeellisena, -
niin sinne on hyvä mennä eikä poistua infektioiden pelossa polilta.
Uskaltaisin jopa väittää, että nykyään ei varmaan turhaan -
ihmisiä oteta sairaaloihin hoidon kalleuden takia.
Kyllä sinne voi luottavaisesti mennä.
Naisten virtsarakkotulehdukset ovat varsin yleisiä nuoresta lähtien.
Noin 65-vuoden ikään mennessä naisista vähintään puolella -
on ollut yksi virtsarakkotulehdus.
Niistä, jotka jo nuorena ovat saaneet virtsarakkotulehduksia, -
noin 1/3 heistä saa niitä toistuvasti -
jopa useita kertoja vuodessa.
Miehillä virtsarakkotulehdukset yleistyvät vasta vanhalla iällä, -
jolloin ne liittyvät yleensä eturauhasen liikakasvuun.
Korkean iän saavuttaneista miehistä noin joka 6. on sen sairastanut.
Nuorilla/keski-ikäisillä miehillä se on harvinainen, -
mutta virtsaputkitulehdukset ovatkin yleisempiä.
Mistä tämä tavattoman yleinen virtsarakkotulehdus oikein johtuu?
Yleensä käy niin, että taudin- aiheuttamiskykyisiä bakteereita -
pääsee nousemaan omasta suolis- tosta, välilihasta tai nivusista -
virtsaputkea pitkin virtsarakkoon.
Naisten virtsaputki on lyhyempi kuin miehillä. Se on yksi syy, -
että infektiot ovat naisilla tavallisempia.
Vastoin yleistä uskomusta kylmettyminen ja uiminen -
eivät lisää virtsatietulehdusten riskiä.
Joku ajattelee saaneensa sen, kun kävi uimassa tai vilustui.
Ei se niin ole. Eivät ne lisää riskiä.
Joillakin naisilla ne ovat seurausta yhdynnöistä, -
mutta silloinkin infektion aiheuttavat useimmiten omat bakteerit.
Tämä tulehdus ei siis ole sukupuolitauti -
eikä sen synnylle useimmiten löydy mitään selvää syytä. Niitä vain tulee.
Iäkkäillä naisilla toistuvan virtsatieinfektion riskitekijä on -
myös vaihdevuosien heikentämä limakalvo.
Tietysti sairaaloissa ne tulevat katetroinnista.
Jos sairaalassa joudutaan katetroimaan tai pitämään katetria, -
se lisää virtsatietulehduksen riskin noin 10-kertaiseksi.
Myötävaikuttavia tekijöitä ovat diabetes, laitoshoidossa olo.
Raskauden aikana 1-2 % saa oireisen virtsarakko-/munuaistulehduksen.
5-10 %:lla todetaan raskauden aikana bakteereita virtsassa -
ilman että siitä aiheutuisi oireita.
Virtsarakontulehdus ei hoitamatto- manakaan useimmiten johda -
munuaisallastulehdukseen, vaan sen synty on erilainen.
Se on siis se harvinaisempi muoto.
Jos virtsa on pahanhajuista tai epätavallisen väristä -
ja karkailee, se ei välttämättä viittaa virtsatulehdukseen.
Yleensä oireita on 3: tihentynyt virtsaamistarve, -
kirvely virtsatessa ja alavatsa- jomotus. Jos näitä on, -
niin se on 90 %:sesti virtsatietulehdus.
Jos on virtsaputkentulehdus eli sukupuolitauti, -
kirvely on kovinta heti virtsaa- misen alussa. Se on se ero.
Munuaisallastulehduksen oireet ovat ihan täysin erilaiset.
Ne ovat kovaa kylkikipua, kovaa kuumetta, yleiskunnon romahdusta, -
iäkkäillä varsinkin. Jos iäkkään yleiskunto romahtaa, -
niin siinä voi olla taustalla virtsatietulehdus tai sepsis.
Iäkkäillä muita syitä ovat keuhkokuume ja sydäninfarkti.
Oireetonta bakteerivirtsaisuutta ei pidä hoitaa antibiootein, -
paitsi raskaana olevilla. Tautihan todetaan näytteestä.
Jos on kyseessä nuoren naisen toistuva virtsatietulehdus, -
voidaan antaa kotiin antibiootteja tarvittaessa otettavaksi.
Muissa tapauksissa tutkimus ja seuranta ovat aina tärkeää, -
varsinkin jos on diabetes. Munuaisallastulehdus voi usein -
vaatia sairaalahoitoa, koska siinä on verenmyrkytyksen uhka.
Puolet virtsarakkotulehduksista paranee hoidottakin yleensä 3 pv:ssä.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa.
Jos ohjelmista on ollut hyötyä, voit tukea niitä -
soittamalla numeroon 0600-10177. Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös laittaa maksun ruudussa näkyvälle tilille viitteen kera, -
niin tuki ohjautuu näiden ohjelmien tuottamiseen.
Kiitos, kun olit mukana ja Jumalan siunausta sinulle.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare