Hyvät katsojat! Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Olen näissä jaksoissa puhunut munuaisista.
Tulevissa jaksoissa jatkamme näistä mielenkiintoisista elimistä, -
jotka Raamattukin mainitsee. Siellähän mainitaan erityisesti -
erikseen sydän ja munuaiset. Syytäkin on, koska Psalmi toteaa, -
että meidät on kudottu ihmeellisesti äidin kohdussa.
Kumpaankin munuaiseen on kudottu -
miljoona hienorakenteista kierrätyskeskusta, -
joiden teknologia hämmästyttää eikä sitä vieläkään täysin ymmärretä.
Munuaiset ovat hyvin tärkeät. Mehän päivittäin syömme, juomme, -
otamme suolaa, erilaisia ravinteita.
Kaikkien näiden aineenvaihdunta- tuotteet on poistettava.
Ne voivat mennä maksan tai munu- aisten, osa hengitysilman kautta, -
kuten vesi ja hiilidioksidi. Saman- aikaisesti riippumatta ravinnosta -
kaikki elimistössä pysyy kuitenkin vakiona.
Se edellyttää hämmästyttävää nerokasta suunnittelua.
Niinpä munuaisissa suodatetaan verestä -
peräti 180 litraa nestettä vuorokauden aikana.
Munuaisten sykerömäisessä hiussuonikeräsessä ovat -
glomerulukset, jotka suodattavat nesteen kiemuratiehyeeseen.
Tätä tiehyettä ympäröivät verisuonet imevät -
suodatetusta 180 litrasta/vrk sokerin talteen.
Kallisarvoiset valkuaisaineiden rakennusaineet pitää ottaa talteen.
Muuten elämä loppuu. Näitä kutsutaan aminohapoiksi.
Ne otetaan kaikki huolellisesti takaisin verenkiertoon normaalisti.
Tietyissä sairaustiloissa niitä pääsee vuotamaan läpi, -
mutta se on sitten taas sairaus erikseen.
Elimistöllä ei ole varaa menettää sokeria ja aminohappoja -
eli valkuaisaineiden rakennus- palikoita.
Mutta jostain on päästävä eroon.
Jäljelle jää kuona-aineita sisältävä virtsa, -
joka lopulta siirtyy virtsan- johdinta pitkin virtsarakkoon.
Tämä on nerokas ratkaisu.
Virtsahan muodostuu munuaisissa.
Munuaiskerästen suodattamasta nesteestä, siitä 180 litrasta, -
lähes kaikki eli 99 % otetaan takaisin verenkiertoon.
Virtsaa erittyy 1-2 litraa/vrk.
Munuaisilla on muitakin tehtäviä.
Ne säätävät myös elintärkeää elimistön happo-emäs -tasapainoa.
Munuaiset osallistuvat myös D-vitamiinin aineenvaihduntaan.
Aktiivista toimivaa D-vitamiinia tarvitaan luuston muodostukseen.
Munuaiset erittävät lisäksi useita hormoneja.
Tämän kaiken lisäksi niillä on semmoinen rooli.
Tärkeimmät niistä ovat erytropoietiini ja reniini.
Erytropoietiinia tarvitaan veren punasolujen muodostusta varten.
Tämä on se urheilijoiden surullisen kuuluisa doping-aine.
Reniini puolestaan on tärkeä verenpaineen säätelyssä.
Joillakin on synnynnäisesti vain yksi munuainen, -
mutta silläkin pärjää ihan hyvin.
20 % normaalista munuaistoiminnasta vielä riittää elämiseen, -
ja keinomunuaishoidolla voidaan tietysti ihmisiä auttaa.
Munuainen on täynnä hämmästyttävän nerokasta säätelyä.
Ilman näitä erittäin monimutkaisia automaattisia säätelyjärjestelmiä -
verenpaineen noustessa vain 25 mmHg -
päivittäinen virtsamäärä nousisi 1-2 litrasta lähes 50 litraan.
Ne on niin hienosäädetty, että noinkin pieni verenpaineen nousu -
nostaisi virtsamäärän 50 litraan/vrk.
Tästä seuraisi nopea kuolema.
Kiertävästä ja suodatettavasta 180 nestelitrasta/vrk -
suodattimen läpikäyvää veriplasmaa on vain noin 3 litraa.
Säätelyjärjestelmä valvoo samalla suolapitoisuutta -
ja säätää veren virtausta munuaisvaltimoissa.
Säätely on niin monimutkaista, ettei siitä kaikkea ymmärretä, -
mutta se kertoo suunnittelijan nerokkuudesta.
Kyseessä on ns. automaattinen takaisinkytkentäjärjestelmä.
Se tarkoittaa sitä, että aiempi tai nykyinen tieto vaikuttaa -
samaiseen ilmiöön joko heti tai tulevaisuudessa.
Toisin sanoen ohjataan toiminnasta saatu tieto takaisin alkuun.
Näin säädellään paras mahdollinen toiminta.
Koska munuaisissa on 2 perättäistä valtimojärjestelmää, -
joka on se huippunerokas ratkaisu, säätelyn on oltava päällekkäistä.
Se edellyttää tiettyjä rakenteellisia järjestelyjä munuaisissa.
Kaiken tämän lisäksi on samalla huolehdittava -
aineenvaihduntatuotteiden tasaisesta poistumisesta virtsan kautta.
Siellä on siis myös hermosto, hormonit, -
paikallisesti erittyvät aineet, jotka säätelevät suodatusmäärää -
useiden muidenkin takaisinkytkentä- järjestelmien lisäksi.
Jos vaikka tapahtuu iso autokolari, -
jossa henkilö menettää paljon verta ja on hengenvaarassa, -
munuaisten sympaattinen hermosto vähentää suodatusta, -
jotta henki säilyisi. Siellä on tämmöinen turvajärjestelmä mm.
Voimakkaasti verisuonia supistava hormoni, -
joka kaiken lisäksi toimii ihan oikeassa paikassa, -
pyrkii huolehtimaan aineen- vaihduntatuotteiden poistosta -
tällaisessakin vakavassa onnettomuustilanteessa.
Sitten siellä on prostaglandiineja, jotka säätelevät suodatusta.
Tämä seikka selittää sen, miksi tietyt särkylääkkeet -
aiheuttavat verenpaineen nousua.
Esim. ibuprofeeni ikäihmisillä voi varsin voimakkaasti nostaa sitä -
ja aiheuttaa isoja ongelmia ja sydä- men vajaatoiminnan pahenemista.
Asetosalisyyli myös, mutta pienillä lastenannoksilla ei vaaraa ole.
Kuten aiemmin puhuttiin, sepelvaltimotaudissa pitää syödä -
sydänaspiriinia. Määrä on kuitenkin niin pieni, ettei se ole haitaksi.
Mutta säätelyjärjestelmät ovat huimia.
Tässäkin on kyseessä kaksinkertai- nen takaisinkytkentäjärjestelmä.
Munuainen on anatomisesti suunniteltu niin, että se voi toteutua.
Näin toimintaa säädellään automaattisesti, -
joka vastaa verenpaineen muutoksiin hyvin nopeasti.
Molempien järjestelmien pitää toimia samanaikaisesti, -
jotta virtsan määrä pysyy samana, -
vaikka verenpaine vaihtelisi 75:stä 160:een.
Syntyvä virtsamäärä tulee kuitenkin pyrkiä pitämään vakiona.
Se hoituu eri hormoneilla.
Ne supistavat tarkasti määrättyjä järjestelmän verisuonia.
Kun suodatettu neste (180 l) etenee munuaisten putkistoissa, -
joita on siis miljoona kummassakin munuaisessa, -
niin osa suodatetuista aineista pitää ottaa talteen tarkasti.
Osan pitää antaa mennä virtsan mukana elimistöstä.
Molemmat toiminnoista ovat äärimmäisen tärkeitä.
Talteenotto on hyvin valikoivaa.
Kuten aiemmin totesin, sokeri ja valkuaisaineiden tarvitsemat -
aminohapot otetaan kaikki normaalisti talteen.
Natriumkloridia (suola), bikarbo- naattia otetaan tilanteen mukaan.
Otetaan talteen, mitä tarvitaan ja heitetään loput ulos.
Aineenvaihduntatuotteet (virtsahappo, urea, kreatiniini) -
eritetään pois virtsaan. Ne eivät saa jäädä elimistöön.
Jos munuaistoiminta heikkenee, se näkyy verikokeessa.
Seerumin kreatiniiniarvo nousee.
Siitä lääkäri näkee, onko munuaistoiminnassa ongelmia.
Tarkempiakin kokeita vielä on. Sen mukaan voidaan joutua säätelemään -
joidenkin lääkkeiden annoksia.
Munuainen on siitä hämmästyttävä, että kaikkea tätä se säätelee -
erikseen kunkin aineen osalta. Siellä on kullekin aineelle, -
- ja niitä on paljon - räätälöity, erikseen suunniteltu -
talteenotto- tai ulosheitto- mekanismi.
Näin elimistön tilaa voidaan täsmällisesti ylläpitää -
sen vaatimalla tavalla.
Arvokkaiden aineiden talteenotto ja jätteiden ulosheitto -
sovitetaan tarkasti yhteen siten, -
että suuria heittoja virtsamäärässä ei saa tapahtua.
Talteenotto voi tapahtua sekä aktiivisesti että passiivisesti.
Aineet kuljetetaan ensin pinta- solukon läpi munuaiskudokseen.
Kuljetus tapahtuu joko solujen läpi tai niiden välistä.
Se riippuu siitä, mistä on kysymys.
Tässä on useita vaiheita, ennen kuin aineet palaavat verenkieroon.
Tämä kaikki on työntekoa. Kun kummassakin munuaisessa -
ne miljoonaa kierrätyskeskusta toimivat, ne vaativat energiaa.
Se toimitetaan sinne -
pienen natrium-kalium ATPase- pumpun avulla.
Siellä on semmoiset pumput, jotka tuottavat sitä.
Natriumin (suolan) talteenottoa varten -
se pinta on täynnä harjamaisia ulokkeita.
Näin pinta-ala suurenee 20-kertai- seksi. Muuten se ei onnistuisi.
Tämä on siksi välttämätöntä, että natriumia eli suolaa -
(suola on natriumkloridia, mutta natrium on se tärkeä aine) -
sitä suodatetaan 0,5 kg/vrk.
Virtsaan sitä saa erittää vain 2-5 g. Se on tarkkaa peliä.
Siellä on erityiset valkuaisaineet, jotka kuljettavat natriumia.
Mekanismit on linkitetty taitavasti -
sokerin ja aminohappojen talteenottoon -
ja solukkorakenteiden ja kuljetus- järjestelmien upeaan suunnitteluun.
Kaikki käy mahdollisimman pienellä energialla tarkasti linkittämällä.
Tämä on niin monimutkaista, että tuskin ymmärretään puoliakaan.
Sitten sanotaan, ettei luonnossa ole mitään suunnittelua.
On aika hölmöä väittää, että munuaisessa ei ole suunnittelua, -
kun se on varsinainen suunnittelun ihme.
Vastaavaa keinomunuaista ei pystytä koskaan tekemään -
tai jos pystytään, niin se vaatii valtavan insinöörinerokkuuden.
Kyllä Jumala on hämmästyttävä -
eikä Raamatussa turhaan munuaisia oteta erikseen esiin -
ja kerrota, että Jumala on kutonut munuaisesi kokoon äitisi kohdussa.
Tässä vaiheessa on syytä aivan itse pohtia, -
ovatko sattumamutaatiot ja luonnonvalinta tuottaneet -
toimivien munuaisten rakenteet ja bio-ohjelman.
Jokainen normaali ihminen kyllä aivan hyvin käsittää, -
että tätä teknologiaa syntyy vain taivaan suunnittelutoimistossa.
Sitten vielä se, että missä järjestyksessä ja millä aikataululla -
tämä ns. evoluutio olisi tapahtunut -
ja olisiko keskeneräisillä munuaisilla voinut elää? Ei olisi.
Virtsan väkevöimisessä/laimentami- sessakin pitää olla -
kaikki palikat kohdallaan. Ei se muuten toimi.
On mieletöntä väittää, että järjestelmä olisi kehittynyt -
aste asteelta, koska kaiken pitää olla kohdallaan.
Muuten elämä loppuu hyvin nopeasti.
Miten me sitten selvitään vaihtele- vasta veden ja suolan käytöstä?
Todellakin, voit juoda 0,5 l tai 5 l tai 15 l/vrk.
Voit ottaa suolaa 0,5 g/vrk -
tai suolaisessa ruoassa kymmeniä grammoja/vrk.
Silti kaikki pysyy vakiona.
Miten munuaiset tämän ihmetempun tekevät?
Tämä luotu koneisto on niin nerokas, -
että se huolehtii jatkuvasti hyvin- voinnistamme tietämättämme.
Kaikki on automaattista. Aika vaikeaa olisi tietoisesti ohjata -
tätä kierrätyskonetta koko ajan. Ei siihen pystyisi kukaan.
Jumala on huolehtinut siitä, että se on automaattista.
Munuaiset ovat osa tätä Jumalan luomaa nerokasta kokonaisuutta.
Jos eivät munuaiset huolehtisi aineiden pitoisuuksista, -
niin meillä olisi riski kuolla sydämen rytmihäiriöihin 60 krt/min. -
jos tätä ei koko ajan automaattisesti säädeltäisi.
Ilman näitä mykistävän hienoja jär- jestelmiä elämä päättyisi nopeasti.
Niitä valvotaan tarkasti ja kont- rollimekanismit ovat automaattisia.
Huomaa, että kymmeniä eri aineita säädellään -
jatkuvasti toisistaan riippumatto- masti.
Joitakin on tosin linkitetty yhteen, mutta suoritus kertoo -
paljon järjestelmän suunnittelijasta.
Suolaa voi tulla ravinnon mukana gramman murto-osista -
useisiin kymmeniin grammoihin vuorokaudessa.
Olen aiemmin sanonut, että Amazonin viidakosta löytyy heimoja, -
jotka kaukana merestä eivät ole suolaa nähneetkään.
Ne syövät luonnonravintoa ja saavat suolaa tosi pieniä määriä.
Ne voivat hyvin verenpaineen osalta.
Ei niillä ole verenpainetautia, vaan matala hyvä verenpaine.
Mutta jos nämä siirtyvät hampurilais- ja donitsiravintoloihin, -
niin niille käy ihan yhtä hullusti kuin länsimaisille.
Näin tarkkaa se on.
Suolaa vastaan munuaiset taistelevat, -
koska kaikki syömme sitä aivan liikaa joka päivä, -
kuten aiemmin olen todennut. Munuaiset kovin yrittävät poistaa -
suolaa eri hormonien avulla.
Sitten liikaa nautittu vesi. Vettähän monet juovat -
pullosta aamusta iltaan, mikä on todella hölmöä.
Jotenkin on tullut käsitys, että jos liikut 1,5 l vesipullo mukana -
ja naukkailet siitä koko ajan, niin se muka puhdistaisi elimistöä.
Ei se pidä paikkaansa, vaan liika veden juonti on rasite elimistölle.
Se tuli ilmeisesti muotiin, kun yksi kuuluisa malli -
jossain filmissä naukkaili vettä, niin sitä alettiin matkia.
Se on myytti, että 2-3 litraa/pv vettä puhdistaisi elimistön.
Ihan täyttä hölynpölyä.
Kohtuus siinäkin. Ei vettä koko ajan tarvitse juoda.
Tietysti ei myöskään liian vähän saa juoda. Järki kaikessa.
Virtsan väkevyydestä puhuin aiemmin.
Virtsan väkevyys voi olla vain 1/6 veriplasman väkevyydestä.
Se voi olla hyvin laimeaa tai se voi olla 5-kertainen -
veriplasmaan verrattuna.
Ja vieläkin suurempi aiemmin mainitulla kamelilla, -
joka pystyy muuttamaan virtsansa hammastahnan kaltaiseksi.
Tällainen huimaava säätelytulos saavutetaan -
muuttamatta muiden talteenotettujen tai eritettyjen aineiden määriä.
Munuainen hoitaa kaikki muut tehtävänsä siinä samalla.
Mahdollisuus säädellä veden määrää on elämän kannalta välttämätöntä.
On elintärkeää, että munuaiset voivat tuottaa -
veriplasmaa väkevämpää virtsaa.
Jotta elimistön kuona-aineista päästään eroon, -
niin virtsaa pitää muodostua vähintään 0,5 litraa/vrk.
Se on minimiraja.
Virtsan väkevöimisestä jo puhuttiin.
Se on erittäin monimutkainen tapahtuma.
Siinä tarvitaan erityisen hormonin (ADH) ohella myös -
vastavirtausmekanismi, jolla munuaisten ydinkerrosten -
väkevät pitoisuudet saadaan aikaan.
Tämä oli se havainto, joka tehtiin noin sata vuotta...
tai ei siitä ole kuin... alle 100 vuotta eli 1950-luvulla.
Siitäkin kinattiin pitkän aikaa, -
miten ihmeessä munuainen tekee laimentamisen/väkevöimisen.
Se edellyttää tarkkaa anatomista suunnittelua -
ja lisäksi erityistä hiussuoni- verkkoa.
Ydinkerros tarvitsee toimiakseen ravinteita tuovan verenkierron.
Ellei tämän ohella toista tällaista erityistä hiussuoniverkkoa olisi, -
väkevöiminen ei onnistuisi. Tosi nerokasta suunnittelua.
Tällaista järjestelmää ei ole mitenkään voinut itsestään syntyä.
Järjestelmä mahdollistaa kuona- aineiden poiston silloinkin, -
kun juodaan vähän ja suolasta on pulaa.
Toisaalta suuria määriä laimeaa virtsaa voidaan erittää -
lisäämättä suolan eritystä. Tämä on mykistävän nerokasta.
Sitä ei tule ajatelleeksi, mitä kaikkea tuolla tapahtuu -
ja miten hyvin meistä pidetään huolta.
Elimistössä suola on natrium- kloridia.
Elimistön verenpitoisuus on hyvin tarkka.
Sen pitää olla 140 mEq/litra.
Pitoisuutta säädellään kahden kontrollimekanismin avulla.
Siinä on eräänlainen väkevyyttä mittaava solukkoanturi, -
johon on liitetty takaisinkytkentä- järjestelmä ja janon tunne.
Jos suolapitoisuus (natriumpitoisuus) veressä -
muuttuu yhdenkin prosentin, -
aivoissa on väkevyyttä mittaavia aivosoluja, anturoita.
Ne kutistuvat ja siitä käynnistyy tiedonvälitystoiminto soluille, -
jotka erittävät tärkeää ADH-hormonia.
Tämä hormoni kulkeutuu veressä munuaisiin, -
missä se vaikuttaa nefroneihin eli tiehyeisiin -
ja lisää niiden vedenläpäisykykyä.
Vettä otetaan talteen ja munuaiset erittävät -
vain pienen määrän väkevää virtsaa.
Näin veren suolapitoisuus pidetään vakiona, -
koska se on äärimmäisen tärkeää.
Aivoissa on siis väkevyysanturit, solut, jotka on suunniteltu -
tarkkailemaan tilannetta. 1 %:n heitto aiheuttaa hormonierityksen.
Antureina toimivat aivojen hermosolut ovat -
välittömässä kosketuksessa kehon kudosnesteisiin -
toisin kuin muut aivosolut, jotka on suojattu veri-aivoesteellä.
Näin saadaan nopea vaste. Tässäkin näkee ällistyttävää suunnittelua, -
miten nerokkaasti asia on suunniteltu.
ADH-hormonin erittymiseen vaikuttaa myös -
sekä verenpaineen muutos että valtimoiden paineanturirefleksi.
Valtimoissa on myös anturit, jotka aistivat painetta -
ja sydän-keuhkorefleksit. Tämä on hyvin mutkikas säätelyverkosto.
Nykyään tiedetään, että DNA, perimä on oikeastaan käyttöjärjestelmä.
Oppikirjojen tieto DNA:sta on täysin vanhentunutta humpuukia.
DNA on käyttöjärjestelmä eikä mikään yksinkertainen geeniproteiini.
Kovin vähän tästä tiedetään, mutta sen satumainen nerokkuus tiedetään.
Juotu vesi vaikuttaa kehon nesteiden väkevyyteen alle tunnissa, -
ja jano saa juomaan sopivasti. Janorefleksi tosi ei aina toimi.
Etenkin iäkkäillä ja jos on virtsanerityshankaluuksia, -
niin monet panttaavat juomista.
Mutta sitä asiaa pitää vähän valvoa.
Jos säätely ei toimisi, niin veren- kiertojärjestelmä romahtaisi -
muutamassa vuorokaudessa.
Jopa 6-kertainen suolan saanti ei juurikaan vaikuta -
nesteiden väkevyyteen, kun munuaiset hoitavat asian, -
jos säätely toimii normaalisti.
Jotkut syövät suolaa yli 10 kertaa yli tarpeen.
Siitä seuraa verenpaineen nousu.
Olen sanonut useasti, että tästä on tullut ongelma -
TV:n kokkiohjelmien tähden, kun on alettu itse tehdä erikoisruokia.
Tulee näköjään ihan liikaa suolaa, ja meille taas verenpaineongelma.
Tämän ohella kaikkia muitakin aine- pitoisuuksia munuainen säätelee -
samanaikaisesti hyvin tarkasti, esim. kaliumia.
Tehtävä on haastava, sillä 95 % kaliumista on solujen sisällä.
Jo 4 mEq:n muutos voi pysäyttää sydämen.
Jos munuainen ei sitä säätelisi, pienikin muutos voisi sen tehdä.
Yksi ateria voi sisältää jopa 50 mEq kaliumia.
Säätely tapahtuu siten, että kaliumia poistuu munuaisten kautta.
Siihenkin tarvitaan erityisiä soluja.
Erityinen pumppu siirtää kaliumia solujen sisään -
ja sieltä erityisiä kanavia pitkin putkistoon.
Aldosteroni-hormoni säätelee tätä tapahtumaa.
Olen puhunut takaisinkytkentä- järjestelmistä.
Tässä on kyseessä negatiivinen takaisinkytkentäjärjestelmä.
Sitten on kalsium ja D-vitamiinin aineenvaihdunta.
Kalsiumpitoisuutta säädetään muutaman %:n tarkkuudella -
ja fosfaattitasapainoa PTH-hormo- nilla. Magnesiumia säädellään myös.
Tässä joitakin tietoja munuaisista. Jatkan vielä tulevissa jaksoissa.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa.
Jos tahdot tukea ohjelmien tuottamista, -
voit soittaa tukinumeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Laita siihen viite, niin se ohjataan tämän ohjelman tuottamiseen.
Kiitos, kun olit mukana. Jumalan siunausta sinulle.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare