Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Olen näissä jaksoissa puhunut sydämestä ja verenkierrosta.
Viimeksi puhuin eteisvärinästä -
ja jatkan siitä vielä tässä jaksossa jonkin verran.
Eteisvärinää sairastaa varovasti arvioiden 100 000 suomalaista, -
joista kymmenet tuhannet syövät verenohennuslääkkeitä.
Kun väestö vanhenee, niin yli 75-vuotiaista jopa 10 % saa -
kohtauksittaista tai pysyvää oiretta -
ja vaivaa tästä eteisvärinästä.
Mehän elämme langenneessa maailmassa.
Lääkärinä olen tuskallisen tietoinen siitä, -
että tässä langenneessa maailmassa erilaisia sairauksia on yli 30 000.
Uusia tulee joka sukupolvessa kymmenittäin.
Kaikkien sairauksien syitä emme tiedä oikeastaan.
Suurin osa on sellaisia, joiden syytä ei tiedetä, -
mutta monet johtunevat langenneen maailman mutaatioista.
Ihmiskunnan perimässähän on todettu yli 200 000 mutaatiota, -
jotka ovat eri lailla haitallisia. Kun tiedetään, -
paljonko niitä tulee vuodessa ja paljonko niitä on, voidaan laskea -
että ihminen on ollut täällä noin 6 000 vuotta.
Tämä asia on harvinaisen selvä ja tieteellisesti perusteltavissa.
Lisätietoja saa kirjasta "Eliömaailma rappeutuu", -
jota saa osoitteesta www.datakirjatkustannus.fi.
Mutta sitten takaisin tähän eteisvärinään.
Se on todella suuri kansanterveysongelma.
Hankalaksi sen tekee se, että hoitamaton eteisvärinä johtaa -
valitettavan usein, jopa 5-10 %:ssa tapauksista aivohalvaukseen, -
joka on todella ikävä murhenäytelmä.
Miten eteisvärinää voitaisiin ehkäistä, kun se on näin iso ongelma?
Aikaisemmin on todettu, että jopa puolet verenpainetauti-,
ja diabetestapauksista voitaisiin ehkäistä omilla elintavoilla.
Sama on osittain totta myös eteisvärinän osalta.
Ylipainon välttäminen estää tehokkaasti eteisvärinäkohtauksia, -
varsinkin muutoin tervesydämisillä henkilöillä.
Koska eteisvärinä kuitenkin syntyy yleensä -
eri tavoin vaurioituneeseen sydämeen, -
ehkäisemällä sydäntauteja ehkäistään samalla myös eteisvärinää.
Yleisimpiä sydäntauteja voidaan ehkäistä kohonneen verenpaineen -
asianmukaisella ja tehokkaalla hoidolla, alleviivaan TEHOKKAALLA.
Monet ovat hoitavinaan verenpainetta, liian vähällä lääkityksellä.
Eteisvärinää ehkäistään myös sepelvaltimotaudin ehkäisyllä -
ja sydämen läppävikojen hoidolla. Niistä myöhemmin lisää.
Jos alkoholin käyttö on runsasta, sen vähentämisellä voidaan -
suuresti vähentää eteisvärinän vaaraa.
Tämä on erittäin merkittävä asia, joka unohtuu usein mainita -
lääkäreiltä ja asiantuntijoilta. Jotenkin hävetään sitä, -
että moraalisaarnataan alkoholin haitoista.
Ylläpidetään myyttiä alkoholista sydänlääkkeenä, mitä se ei ole.
Jopa yksi viinilasillinen voi iskeä päälle eteisvärinän.
Tämän olen usein nähnyt omissa potilaissani.
Ihmiset ovat kiitollisia ja iloisia siitä, että sanotaan suoraan.
Jos on taipumusta/tullut näitä kohtauksia, -
kannattaa alkoholi laukaisevana tekijänä jättää pois.
Se tulisi reilusti, selkeäsanaisesti sanoa eikä häpeillä -
tai pelätä sitä, että on terveys- terroristi tai moraalisaarnaaja.
Potilaalla on oikeus tietää alkoholin sydämeen kohdistuvat -
vakavat haittavaikutukset.
Sitten muista rytmihäiriöistä.
Sydän voi lyödä liian tiheästi tai se lyö liian harvaan.
Puhutaan takykardiasta (nopea syke) tai bradykardiasta (hidas syke).
Ihmisen normaali leposykehän on 50-90 lyöntiä/min.
Jos sydän on terve, syke voi vaihdella isoissa rajoissa.
Äärimmäisessä ponnistelussa syke voi olla 200 ja se on normaalia.
Mielialan muutoksetkin voivat muuttaa lyöntitiheyttä.
Mielialan muutos voi nostaa sykettä jopa 100:aan lyöntiin/min.
Nuorilla terveillä henkilöillä syke kovassa rasituksessa -
ihan normaalistikin nousee jopa yli 200:aan/min.
Ikäihmisten yleisimpiä tiheä- lyöntisiä rytmihäiriöitä ovat -
edellä käsitelty eteisvärinä ja harvinaisempi eteislepatus.
Nuorilla taas tavallisin sykettä nostava rytmihäiriö -
on ns. supraventrikulaarinen takykardia -
ja vielä tavallisempi ns. sinustakykardia.
Kumpikaan viimeksi mainituista häiriöistä ei ole hengenvaarallinen.
Sen sijaan harvinaisempi kammioperäinen tiheälyöntisyys -
eli takykardia on usein ihan välittömästi vaarallinen -
ja siten hoitoa vaativa vakava rytmihäiriö.
Supraventrikulaarinen takykardia (SVT) on -
eteisperäinen tiheälyöntisyys.
Sen suora suomennos olisi -
kammioiden yläpuoliset tiheä- lyöntisyydet.
Tavallisin näistä on kohtauksittain esiintyvä -
paroksysmaalinen takykardia, jolle ominaista on se, -
että ajoittain esiintyy hyvin tiheää sydämen sykettä.
Se on yleensä 140-220 kertaa/min.
Usein tämä ilmaantuu kohtauksina muutaman kerran vuodessa, -
mutta on henkilöitä, joita se vaivaa lähes päivittäin.
Mistä tämä sitten johtuu? Etenkin nuorten ja keski-ikäisten -
SVT-potilaiden sydän on yleensä muuten terve, -
vain sen sykettä ohjaavassa sähköisessä toiminnassa on häiriö.
Tykytys voi syntyä monin eri tavoin.
Joskus eteisen jokin kohta alkaa lähettää sähköimpulsseja tiheästi.
Yleensä siellä tapahtuu kierto- aktivaatio, ympyrän kiertäminen, -
jossa sähköimpulssi kiertää kehää.
Useimmiten se tapahtuu sydämen johtoratajärjestelmään kuuluvassa -
eteiskammiosolmukkeessa, jossa kierto jostain syystä käynnistyy.
Varsinkin lapsilla ja nuorilla tykytyskohtauksen tekemä kierto -
voi syntyä eteisen ja kammion välisen -
ylimääräisen piuhan eli johtoradan kautta.
Normaalisti eteisen ja kammion välillä on -
sähkön kulkua hidastavaa kudosta. Miksi?
Eteiskammiosolmuke on sinne laitettu, että toteutuisi -
millisekunnilleen oikea järjestys eteisten ja kammion tyhjenemisessä.
Hidastus on Jumalan suunnittelema ja kuuluu asiaan.
Tämän vuoksi sähköisen ärsytyksen siirtymisessä eteisestä kammioon -
on pieni viive, joka on erittäin tarkoituksenmukainen.
Siinä voi olla ylimääräinen sähköinen oikorata -
eli ylimääräinen sydänlihassäie, jota pitkin sähköimpulssi pääsee -
viiveettä liian nopeasti suoraan kammion puolelle.
Se voi näkyä sydämen sähkökäyrässä eli EKG:ssä.
Jos se siinä näkyy, niin tykytystaipumusta nimitetään -
nimellä Wolff-Parkinson-White -syndrooma eli oireyhtymä (WPW).
Oikorataa esiintyy 1-3 henkilöllä/1 000, -
mutta ei se silti aina aiheuta tiheälyöntisyyshäiriöitä.
Mitä oireita tästä tulee? Etenkin tässä tavallisimmassa -
eli kiertoaktivaatio-SVT:ssä tiheä- lyöntisyyskohtaus alkaa äkisti.
Eripituisen ajan kestettyään se myös päättyy äkisti.
Se on sille tunnusomaista. Siksi potilaan haastattelu ja kertomus -
ovat tavattoman tärkeitä.
Mitä oireita siitä tulee? Tietysti tykytyksen tunne, -
ahdistusta sydänalassa, huimauksen tunnetta ja huonoa oloa.
Ne ovat tyypillisiä oireita.
Jos syke on hyvin tiheä, pumppaus ei parane, vaan se häiritsee sitä.
Hengenvaaraa ei ole, jos sydän on muuten terve, -
niin kuin nuorilla yleensä on.
Tykytys voi lakata, kun sydäntä hi- dastavaa Vagus-hermoa aktivoidaan.
Kyse on tahdosta riippumattoman autonomisen hermoston aktivoinnista.
Miten sitä voi itse aktivoida? Lisäämällä painetta keuhkoissa.
Jos koet rytmihäiriön olevan tulossa, -
niin puhallat pulloon täydellä voimalla 15-30 sekuntia näin.
Tämä aiheuttaa autonomisen hermoston refleksin, -
joka jarruttaa sydäntä. Se on toimiva konsti, jos on salamannopea.
Sillä tiheälyöntisyys usein loppuu kuin seinään.
Tätä voi kokeilla. Ei se ole vaarallista, -
mutta aika tehokas ja toimiva tämmöinen temppu, kätevä niksi.
Miten erityisesti nuorilla esiintyvää SVT:tä hoidetaan -
eli eteisestä lähtevää tiheälyöntisyyskohtausta?
Jos ei se kotikonsteilla vähän aikaa ihmeteltyä lakkaa, -
niin on syytä mennä päivystys- poliklinikalle.
Näin etenkin, jos tiheään tykytykseen liittyy tajunnan häiriöitä, -
rintakipuja tai hengenahdistusta. Silloin aina päivystyspolille heti.
Normaali rytmi voidaan yleensä päivystyspoliklinikalla palauttaa -
suoneen annettavalla lääke- pistoksella.
Tietyissä tapauksissa tehdään sähköinen rytminsiirto.
Pienessä nukutuksessa isketään sy- dämeen sopivanvahvuinen sähkövirta.
Se on ihan vaaratonta eikä sitä pidä suinkaan pelätä.
Se on välttämätöntä joissain tilanteissa.
Jos ei se muuten mene ohi, sydän ei tykkää siitä pitkän päälle -
ja voi tulla isokin ongelma.
Tykytysten uusiutumista voidaan vähentää esim. beetasalpaajilla, -
joita annettiin aiemmin käsitellyille eteisvärinäpotilaillekin.
Voidaan käyttää muitakin rytmihäiriölääkkeitä, -
mutta ne eivät aina estä kohtauksen tuloa kokonaan.
Näitä asioita sydäntautien erikoislääkärit miettivät -
ja aloittavat, jos tarvetta on.
Muistutan vielä siitä, että muut yleisimmät lisälyönnit, -
joista aiemmin puhuttiin, eivät tarvitse mitään lääkettä.
Jotta elämää häiritsevien tykytysten hoitomahdollisuuksia voidaan -
selvittää, on tärkeää saada sydänfilmi eli EKG talteen.
Lyhyistä, nopeasti ohi menevistä kohtauksista tämä yleensä onnistuu -
EKG:n vuorokausirekisteröinnillä eli Holter-menetelmällä.
Siitä jo puhuttiin: vyölle laite ja piuhat kiinni sydämen kohdalle.
Se rekisteröi vuorokauden kaikki lyönnit ja siitä katsotaan, -
mitä siellä tapahtuu. Ja sitten oli rytmivalvuri, josta myös puhuin.
Monissa tapauksissa kohtaustaipumus saadaan poistettua -
katetriablaatio-menetelmällä. Mitä se on?
Siinä nivus- tai kaulasuonten kautta sydämeen viedyn johtimen -
avulla katkaistaan rytmihäiriön aiheuttava kierto- tai oikorata.
Se voidaan siis hoitaa tällä menetelmällä.
Sitä on ruvettu käyttämään yhä enemmän, -
varsinkin silloin, kun tämä on hyvin haitallinen tai kiusallinen.
Nämä olivat niitä sydämen eteisestä lähteviä rytmihäiriöitä.
Sitten on myös rytmihäiriöitä, -
jotka lähtevät sydämen kammioista.
Ne ovat kammioperäisiä takykardioita tai suomeksi sanottuna -
sydämen kammioista lähteviä tiheälyöntisyyskohtauksia.
Kammioperäinen tykytys eli kammiotakykardia voi joskus alkaa -
ihan terveessä sydämessä, mutta useimmiten syynä on -
jokin sydänlihaksen tai sepelvaltimon sairaus -
tai joskus jopa perinnöllinen alttius.
Kammiotakykardiassa eli sydämen kammioista lähtevissä tykytyksissä -
sydämen lyöntitiheys on yleensä 100-200 kertaa/min.
Pelkkien oireiden perusteella ei voi tietää, -
onko tykytys kammioista vai eteisistä lähtöisin.
Tajunnan menetys on kuitenkin kammioperäisissä tykytyksissä -
tavallisempi ja tyypillinen oire.
Sydänfilmi paljastaa usein, muttei aina, kummasta on kyse.
Ei se aina siinäkään näy.
Rytmihäiriön tunnistaminen on tärkeää, -
sillä kammioperäinen sydämen tiheälyöntisyys voi muuttua -
hengenvaaralliseksi kammiovärinäksi. Tässä on iso varoitusmerkki.
Siksi kammioperäinen tykytys pyritään heti palauttamaan normaaliksi.
Yleensä sähköisellä rytminsiirrolla, joka tehdään saman tien -
johtuen siis siitä kammiovärinän vaarasta.
Kammiosta lähtevä tiheälyöntisyys edellyttää AINA -
välittömiä sairaalatutkimuksia ja -hoitoja.
Jos syyksi todetaan sydäninfarkti ja sepelvaltimotukos, -
se voidaan hoitaa heti pallo- laajennuksella tai ohitusleikkauksella.
Tämä on tätä modernia lääketiedettä.
Eräällä entisellä YK:n pääsihteerillä oli tätä vaivaa aamupäivällä.
Iltaan mennessä oli kaikki tutkimukset ja pallolaajennus tehty.
Saman tien oli asia hoidettu. Tämä on tätä nykyaikaa.
Joskus tarvitaan muita toimenpiteitä, -
jossa rytmihäiriön luonne selvitetään -
sydämeen verisuonia pitkin vietyjen katetrien avulla.
Kammion takykardiataipumus voidaan joskus poistaa -
tutkimuksen yhteydessä katetriablaatio-menetelmällä.
Se on vähän sama asia kuin aiemmin SVT:n hoidossa.
Tietyissä tapauksissa riittää lääkehoito, -
mutta kammiosta lähtevissä tykytyksissä -
tarvitaan hyvin usein ns. rytmihäiriötahdistin.
Jos epäillään perinnöllistä syytä, tarvitaan erityistutkimuksia, -
yleensä vähintään säännöllistä lääkitystä.
Usein täytyy myös lähiomaiset tällöin tutkia.
Voiko tämän tyyppisiä rytmihäiriöitä sitten ehkäistä?
Varsinkin nuorilla esiintyvään, eteisperäiseen tykytykseen -
ei tunneta ennaltaehkäisyä eikä siihen voi elintavoilla vaikuttaa.
Tykytyskohtauksia voidaan silti jossain määrin -
yrittää ehkäistä lääkkeillä.
Lääke-ehkäisy toimii tietyissä tapauk- sissa myös kammiotakykardiassa.
Sepelvaltimotautiin, jos semmoinen todetaan...
Aina kun isompi rytmihäiriöongelma on, -
aiheuttaja on aina tutkittava. Aina ei syytä löydy, -
mutta se on rutiinia, että aina syy pitäisi selvittää.
Sepelvaltimotautiin liittyvää kammiotykytystaipumusta -
voidaan vähentää, jopa ehkäistä sepelvaltimotaudin oikealla hoidolla.
Tämä on tärkeää, koska sepel- valtimotaudin ensimmäinen oire -
usein on äkkikuolema. Silloin ollaan auttamattomasti myöhässä.
Sepelvaltimotaudista voi katsoa tämän ohjelman aiemman jakson, -
jossa puhun siitä enemmän.
Tiheälyöntisyysrytmihäiriöiden ohella on myös -
hitaita rytmihäiriöitä, hienolta nimikkeeltään bradyarytmiat.
Mikä sitten hitaan rytmin voi aiheuttaa?
Useimmiten hidaslyöntisyyden syy, etenkin iäkkäillä, on -
eteisen seinämässä sijaitsevan tahdistinsolmukkeen -
eli sinussolmukkeen heikentynyt toiminta.
Joskus vajavainen sähköimpulssin siirtyminen -
eteisistä kammioihin voi olla syy. Silloin on ns. eteiskammiokatkos.
Sydän- ja verenpainelääkkeinä paljon käytetyt beetasalpaajat -
voivat hidastaa terveenkin sydämen sykettä liikaa.
Sydänsairauteen liittyvää hidasta sykettä esiintyy harvoin nuorilla.
Mitä iäkkäämpi henkilö, sitä useam- min hitaan sykkeen syy on sairaus.
Mitä oireita hitaasta sykkeestä tulee?
Jos syke laskee äkkiä niin alas, että pumppaustoiminta heikkenee, -
ja verenpaine laskee, voi tulla huimausta, jopa tajunnan menetys.
Tässä se vaara onkin.
Varsinkin nuorilla terveillä tajunnan menetys tai pyörtyminen -
on useimmiten ihan vaaraton, kuten joulujuhlat tai valatilaisuudet.
Kun pitää vaikka seistä hiljaa asennossa, niin näitä sattuu.
Erityisesti tajunta tällöin menee seisottaessa.
Se on tavallaan vaaraton pyörtyminen.
Aikuisilla ja iäkkäämmillä uutena oireena...
Tässä on aina tärkeää se, onko oire uusi, -
liittyykö siihen ahdistus, rintakipu, muu huono olo.
Nämä pitää aina tutkia mahdollisimman nopeasti.
Aikuisilla ja iäkkäämmillä uutena oireena ilmaantuvan -
tajunnan menetyksen taustalla on AINA tutkimuksia ja usein hoitoa -
edellyttävä rytmihäiriö. Nämä on siis aina selvitettävä.
Etenkin, jos tajunta on mennyt istuallaan tai makuulla -
tai jos sen yhteyteen liittyy kouristuskohtaus, -
ensihoitoon on aina hakeuduttava välittömästi.
Saman tien heti päivystyspoliklinikalle.
Miten näitä voidaan sitten hoitaa? Siis hitaan rytmihäiriön hoito.
Jos oireita selittäväksi syyksi varmistuu -
sykettä hidastavan lääkkeen (beetasalpaajan, kalsiumestäjän -
tai jopa vanhan hyvän digoksiinin) liian suuri annos, -
silloin sykkeen hidastumisesta sel- vitään yleensä annosta alentamalla.
Jos liian hidas rytmi johtuu vakavia oireita aiheuttavasta -
sinussolmukkeen toimintahäiriöstä (siis tavallisempaa iäkkäillä), -
tai vaikeasta (vaikka oireettomas- takin) eteisten ja kammioiden -
välisestä sähkökatkoksesta, silloin tarvitaan sydämen tahdistinta.
Pysyvä sydämentahdistin sijoitetaan paikallispuudutuksessa ihon alle, -
useimmiten tähän oikean solisluun alapuolelle.
Tahdistimesta kulkee suonta pitkin sydämeen yksi tai useampi johto, -
jota kautta tahdistimen antamat sähköärsykkeet välittyvät.
Tahdistimia on erilaisia. Valinta on yksilöllinen tilanteen mukaan.
Sydänerikoislääkärit tekevät nämä ratkaisut.
Tahdistimen asentaminen on pieniriskinen pieni toimenpide, -
josta toipuu kotikuntoiseksi yhdessä päivässä.
Tahdistin poistaa hitaan sykkeen aiheuttamat oireet.
Sitä voidaan ohjelmoida yksilölli- sesti sydämen toimintaan sopivaksi.
Tahdistimen toiminta tarkistetaan 1-2 vuoden välein -
ihan poliklinikkakäynnillä. Toimintaa voidaan nykyään valvoa -
myös ns. etäseurantalaitteella.
Tahdistimen generaattori eli patteri kestää jopa yli 10 vuotta.
Teknologia on erittäin hyvin kehittynyt.
Patteri voidaan helposti vaihtaa paikallispuudutuksessa.
Nämä ovat näitä lääketieteen isoja riemuvoittoja.
Sitten muutama sana sydämen- pysähdyksestä, -
joka tarkoittaa suomeksi sanottuna äkkikuolemaa.
Suomessa noin kerran tunnissa ympäri vuorokauden joku kuolee -
sydänpysähdykseen. Tämä on kyllä niitä yleisimpiä äkkikuolemasyitä.
Noin jopa 10 000 henkeä meillä kuolee sydänpysähdykseen vuosittain.
Aikuisilla näitä äkkikuolemia tapahtuu eniten 45-75 -vuotiailla.
Huomaa siis 45-75!
Alle 6 kk:n ikäistä lasta voi kohdata ns. kätkytkuolema, -
joka on vielä aikamoinen mysteeri.
Äkkikuolema johtuu useimmiten sydänpysähdyksestä -
eli vaikeasta rytmihäiriöstä, jonka aiheuttaa sydänsairaus.
Yleisin äkkikuoleman aiheuttava sydänsairaus on sepelvaltimotauti -
ja siihen liittyvä sydäninfarkti.
Muita sydänpysähdyksen aiheuttajia ovat sydänlihassairaudet -
(kardiomyopatia) ja sydämen sähkö- toiminnan hankala poikkeavuus, -
erityisesti eräät periytyvät rytmihäiriöt.
Pitkään vaikea-asteisena olleeseen sydämen vajaatoimintaan -
liittyy suurentunut äkkikuoleman vaara.
Näistä asioista jatkan vielä seuraavassa jaksossa.
Kiitos, kun olit mukana ohjelmassamme.
Jos näistä ohjelmista on ollut sinulle hyötyä, -
voit tukea niiden tuottamista -
soittamalla tukinumeroon 0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Laita siihen myös ruudussa näkyvä viite, -
niin tukesi ohjautuu tämän ohjelman tuottamiseen.
Kiitos, kun olit mukana.
Jumala sinua siunatkoon ja varjelkoon sydämesi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare