Arvoisat katsojat, tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Olen näissä jaksoissa käsitellyt sydäntä ja verenkiertoa.
Edellisessä jaksossa käsittelin jo sydäninfarktia -
ja nyt jatkan vielä samasta aiheesta.
Sydäninfarkti on hengenvaarallinen sairauskohtaus.
Tämä on hyvä muistaa. Jos sitä epäillään, -
pitää välittömästi soittaa 112:een ja hakeutua hoitoon.
Sen nopea tunnistaminen on nimittäin tärkeää, -
ja nopeasti aloitettu hoito elintärkeää.
Tyyppioire oli siis kova kipu, -
joka ei mene ohi 5:lläkään parin minuutin välein otetulla nitrolla.
Kipu on kovaa ja tuntuu laajalla alueella rintalastan takana.
Kipu on luonteeltaan puristavaa, painon tunnetta, vannemaista.
Se voi säteillä olkavarsiin, leukaperiin, ylävatsalle, -
niskaan tai selkään. Nämä ovat kaikki tyypillisiä tunnusmerkkejä.
Kipu on siis ankaraa ja jatkuu samanlaisena nitroista huolimatta.
Kova kipu sydäninfarktissa nostaa usein kylmän hien -
tai aiheuttaa pahoinvointia. Nämä ovat tyypillisiä tunnusmerkkejä.
Liikkuminen ei yleensä helpota oireita, ja nitrokaan ei aina auta.
Puhutaan ns. nitroresistentistä kivusta.
Kuten edellisessä jaksossa jo totesin, -
infarktipotilaan kipu voi joskus olla lievää tai vähäistä, -
jopa vain outoa närästyksen tunnetta tai röyhtäilyä.
Tämä koskee nimenomaan vanhuksia, sokeritautia -
tai munuaisten vajaatoimintaa sairastavia -
ja [Huom!] muistihäiriöisiä. Tämä on tärkeä asia!
Muistihäiriöisillä kipu voi olla usein aika mitätön.
Kipu voi myös kokonaan puuttua ja pääoireina potilailla, -
joilla on muistihäiriö, sokeritauti tai korkea ikä, -
voi olla vain selittämätöntä pahoinvointia, heikotusta, -
raskasta epämiellyttävää oloa ja hikisyyttä.
Silloin pitää aina epäillä sydäninfarktia ja usein näin on.
Voi olla siis täysin kivutonkin sydäninfarkti.
Infarktin suuruudesta tai sen sijainnista sydämessä riippuen -
voi tulla äkillinen sydämen pumppaustoiminnan pettäminen.
Sydän sanoo pumppuna sopimuksen irti.
Voi tulla hetkessä vaikea, äkillinen sydämen vajaatoiminta, -
nimeltään keuhkopöhö.
Sydän ei pumppaa ja keuhkot tulevat täyteen nestettä.
Potilas menee ihan siniseksi ja huohottavaksi ja paikat turpoavat.
Sitten voi tulla rytmihäiriöitä, joista pahin on kammiovärinä.
Se on yleisin sydänkohtaukseen eli sydäninfarktiin liittyvä -
äkkikuoleman syy.
Miten sydäninfarktia hoidetaan? Tärkeää on, -
että hoito aloitetaan heti, kun se on mahdollista.
Se vaatii välitöntä sairaalahoitoa.
Jos aiemmin terveelle henkilölle tai sepelvaltimopotilaalle tulee -
em. oireyhtymä, on heti soitettava hätäkeskukseen.
Ambulanssi ja ensihoitoyksikkö lähetetään arvioimaan hoitotarve.
Ambulanssihenkilöstö on nykyään erittäin hyvin koulutettua.
He ovat jatkuvasti yhteydessä lääkäriambulanssiin, ainakin H:gissä.
He pystyvät tekemään hyvin paljon, laittamaan tiputuksen -
ja antamaan lääkityksen. He ovat ammattilaisia.
Infarkti todetaan sydämen sähkö- käyrän eli EKG:n muutoksista -
ja verestä tutkittavien sydänlihas- merkkiaineiden perusteella.
Näitä ovat troponiini ja kreatiinikinaasi.
Ne osoittavat vaurion.
Hoito aloitetaan usein jo kotona tai ambulanssissa, -
missä ambulanssihenkilökunta ryhtyy toimiin.
Ensilääkkeenä tukoksen syntyä estämään annetaan -
asetyylisalisyylihappoa eli aspiriinia, -
jos potilas ei tiedä sepelvaltimo- taudista eikä hän käytä sitä.
Ja lisääkin voidaan antaa.
Kipua lievitetään morfiinilla tai vastaavalla opioidilääkkeellä.
Laitetaan myös nitrotippa eli nitroa tippumaan suoneen.
Beetasalpaajat estävät alkuvaiheen tosi vaarallisia rytmihäiriöitä.
Sydänlihasvaurio voi lähettää sähköisen impulssin -
ja aiheuttaa kammiovärinän.
Beetasalpaaja alentaa sykettä, jotta sydän saa iskujen välillä -
riittävästi happea ja ravinteita.
Samalla lasketaan verenpainetta, joka vähentää -
sydämen työtä ja hapentarvetta.
Sepelvaltimoa tukkivaa hyytymää estetään laajenemasta -
aspiriinin lisäksi muilla tukoksia estävillä lääkkeillä.
Melkein kaikki lääkkeet laitetaan laskimoon nopean tehon saamiseksi.
Osalle infarktipotilaista tehdään nykyään -
mahdollisimman nopeasti varjoainekuvaus akuuttivaiheessa.
Samalla tehdään pallolaajennus. Näin siksi, -
että muutamassa tunnissa tai viimeistään parissa päivässä tulee -
kuolio, joka voidaan estää avaamalla tukkeutunut suoni -
ja saamalla sinne verivirtaus ja happea.
Tämä on todella perusteltua.
Voi tuntua hurjalta, että heti infarktin ollessa päällä -
ruvetaan tekemään pallolaajennusta, mutta se on järkevää.
Jos se ei ole mahdollista, niin voidaan antaa vaihtoehtoisesti -
verihyytymän liuotushoito.
Osalle potilaista varjoainekuvaus ja pallolaajennus -
tai joskus ohitusleikkaus tehdään vasta muutaman päivän kuluttua.
Infarktiin voi liittyä heti lähipäivinä -
vaarallisia rytmi- tai muita sydämen toimintahäiriöitä.
Siksi potilas sijoitetaan sydän- valvontaan valvontaosastolle, -
jossa sydämen toimintaa ja verenkiertoa tarkkaillaan.
Kivut tietenkin pidetään poissa, koska kipu lisäisi tuskaa, -
painetta ja vaarantaisi potilasta.
Rytmihäiriöitä sydänvalvonnassa estetään ja tarvittaessa hoidetaan.
Sykettä ja verenpainetta voidaan siellä säädellä lääkkeillä.
Mitä sitten sydäninfarktin jälkeen?
Sydäninfarktin jälkeen tarvitaan jatkuvaa lääkitystä.
Ellei potilaalla ole jo ollut sepelvaltimotautidiagnoosia -
ja sydänaspiriinia, niin kaikille infarktin sairastaneille -
aloitetaan ainakin säännöllinen sydänaspiriini pienellä annoksella.
Varsinkin pallolaajennuspotilaat tarvitsevat yleensä jonkin aikaa -
muitakin tukoksia estäviä lääkkeitä.
Useimmat tarvitsevat jatkossa beetasalpaajalääkitystä.
Monet tarvitsevat lisäksi ACE-estäjälääkettä.
Erittäin tärkeää on estää sydänkoh- tauksen uusiutuminen alentamalla -
valtimotaudin riskitekijöitä, joista olen jo aiemminkin puhunut.
Lähes kaikille potilaille tulee siksi kolesterolilääke -
ja tarvittaessa verenpainelääke. Miksi kolesterolilääke?
Se annetaan miltei kolesteroli- tasosta riippumatta.
Koska siellä on tukos, niin kolesteroli on ollut liian korkea.
Tämä on ihan selvästi ymmärrettävissä.
Kuinka sitten sydäninfarktista kuntoutuu?
Aiemmin totesin, että 70-luvulla sairaalassa toimiessani -
infarktipotilaista noin joka 3. kuoli, kun hoidot olivat erilaisia.
Potilaita makuutettiin liikaa. Nykyään hoidot ovat tehokkaita, -
ja ehkä vain 10 % potilaista menehtyy sydäninfarktiin.
Silloin kyseessä on usein laaja vaurio, eikä mitään voida tehdä.
Pallolaajennuksella hoidetun infarktin jälkeen yllättävän pian -
työ- ja toimintakyky palautuvat.
Jos vaurio oli pieni, kevyeen työhön voi palata -
jo noin parin viikon kuluttua.
Raskaampaan työhön tai muuhun kuntoutumiseen tarvitaan -
noin 1-2 kuukautta.
Sinä aikana tavoitellaan potilaan entistä suorituskykyä -
ja uusien sydänkohtausten estämistä.
Sairaalasta annetaan yleensä neuvoja liikunnan aloittamiseksi.
Niitä kannattaa kuunnella herkällä korvalla. Asiantuntijat neuvovat.
Sieltä saa myös muita elämäntapa- ohjeita, joita on tärkeä noudattaa.
Ikävä kyllä ihmiset ovat pikkasen välinpitämättömiä.
Niitä ei noudateta, vaikka niille kyllä nyökkäillään.
Niitä pitäisi noudattaa.
Erityistä huomiota kiinnitetään tupakoinnin lopettamiseen.
Tupakointi on todella vaarallista sydänpotilaalle.
Kohonnut verenpaine pitää ehdottomasti hoitaa kuntoon.
Siitä puhun myöhemmin.
Kohonneet kolesteroliarvot pitää hoitaa - aina.
Aina on kolesterolia laskettava - tavalla tai toisella.
On tarkistettava diabetes. Jos se on, se on hoidettava kuntoon.
Nämä ovat kaikki todella tärkeitä.
Sydänyhdistykset ja -piirit järjestävät luentoja ja kursseja -
sydäninfarktista toipuville. Niihin kannattaa mennä.
Ne ovat usein ilmaisia tai maksu on pieni.
Todella kannattaa mennä kuulemaan asiantuntijoiden hyviä neuvoja.
KELA:n kuntoutuskursseille voi hakea -
lääkärintodistuksen tai sairauskertomuksen perusteella.
Niihinkin kannattaa pyrkiä. Ne ovat hyödyllisiä.
Sydäninfarktista toivutaan yleensä suurin piirtein entiseen kuntoon, -
mutta jatkohoitosuunnitelmasta kannattaa puhua -
lääkärin ja muiden ammatti- henkilöiden kanssa.
Hoitosuunnitelman teossa tarvitaan tietoa infarktin koosta -
- on tärkeää, millainen kuolio siellä oli -
sekä ko. sepelvaltimotaudin laajuudesta ja vaikeusasteesta.
Sepelvaltimoiden kunto tulee selvittää.
Sitten se sydämen varsinainen toimintakyky, pumppauskyky.
Sydämessähän on itse asiassa kaksi pumppua.
Toiminta- ja pumppauskyky ja läppien toiminta riippuu -
vauriokohdasta, eli mikä osa pumpusta on huonossa kunnossa.
Se selvitetään kätevän sydämen kaikututkimuksen avulla.
Kaikututkimus on helppo. Päätettä liikutetaan -
geelin päällä sydänalueella. Hyvin tarkkaan näkyy, miten se toimii, -
mitkä lihaksen osat supistuvat/eivät supistu, miten läpät toimivat.
Näin saadaan äärettömän paljon tärkeää tietoa sydämen toiminnasta.
Kuntoutustarpeen, suoritus- ja työ- kyvyn ja ennusteen arvioinnissa -
voidaan tarvita myöhempää rasituskoetta.
Poljetaan kuntopyörää ja sydänfilmistä katsotaan, -
miten sydän hapettuu ja onko hapenpuutetta.
Usein puhutaan sepelvaltimoiden varjoainekuvauksesta.
Sydämen vasemmasta kammiosta lähtee elimistön suurin valtimo, aortta.
Se on se 2-osaisen pumpun vahvempi puoli, -
joka pumppaa verta kaikkialle elimistöön.
Heti aortan alkuosassa sepelvaltimot haarautuvat -
oikeaksi ja vasemmaksi sepelvaltimoksi.
Näistä vasen eli enemmän töitä tekevällä puolella -
haarautuu heti laskevaksi etu- ja takahaaraksi.
Nämä 3 sepelvaltimoa laskeutuvat sydämen ulkopintaa pitkin -
sydämen kärkeä kohti ja jakautuvat matkalla moniksi pikkuvaltimoiksi.
Näitä suonia pitkin sydänlihas saa sen hapen ja ravinnon, -
jolla se jaksaa supistua 60-80 krt/min. koko elinajan.
Sepelvaltimoiden varjoaine- kuvauksiin ryhdytään, -
jos rintakipujen takia tehdyssä ra- situssydänfilmissä (kuntopyöräkoe)-
on merkkejä sydänlihaksen hapen- puutteesta (= muutoksia EKG:ssä).
Varjoainekuvaus tehdään myös, jos oireet eivät -
lääkehoidosta huolimatta ole hallinnassa.
Kuvaus on syytä tehdä nopeasti, jos potilas oirehtii tiheästi -
eli tauti on kireä ja paha.
Tiheään toistuvat oireet ennakoivat sydäninfarktin vaaraa.
Varjoainekuvaus voidaan tehdä myös infarktin yhteydessä akuutisti -
tai sen jälkeen, jos epäillään, ettei hoito ole tuottanut tulosta.
Kuvaukset tekee erikoislääkäri, kardiologi.
Katetri eli letku kuvausta varten ujutetaan sydämeen -
reisi- tai rannevaltimoa pitkin.
Se on aika rutiininomainen ja helppo toimenpide, -
jota ei ole mitään syytä pelätä.
Varjoainetta ruiskutetaan sepelvaltimoihin.
Sydäntä kuvataan eri suunnista, jotta nähdään, -
miten veri virtaa sepelvaltimoissa.
Varjoainekuvauksessa näkyy ahtaumien sijainti -
ja suonen läpimitta. Yllättävää on, -
että jos alle puolet suonen läpimitasta on ahtautunut, -
se ei vielä paljoa häiritse veren kulkua.
Jos ahtauma pienentää valtimon läpimittaa 90 %, -
silloin tarvitaan yleensä aina hoitoa.
Löydösten perusteella sydänlääkäri arvioi, -
voiko potilaan oireita helpottaa pallolaajennuksella -
vai ohitusleikkauksella. Hoitotapa ratkaistaan kuvauksen perusteella.
Varjoainekuvauksia voi tehdä vain erikoiskoulutettu henkilökunta.
Laitteet ovat kalliita, joten ko. kuvauksia tehdään -
vain suurimmissa sairaaloissa.
Puhun vielä tässä jaksossa verenpainetaudista alustavasti.
Hoitamaton verenpainetauti on näet oikeastaan suurin syy siihen, -
että kehittyy sepelvaltimoiden kovettumista, ahtaumaa, -
joka voi päättyä sydäninfarktiin.
Milloin verenpaine on koholla?
Se on koholla, kun ylempi mittausarvo on 140 -
tai alempi 90 tai yli.
Kohonnut verenpaine on oireeton, vaarallinen asia, -
joka vahingoittaa valtimoita ja aiheuttaa aivohalvauksia -
ja sydäninfarkteja, jos sitä ei hoideta.
Jokainen voi alentaa verenpainetta vähentämällä suolaa, -
liikkumalla riittävästi, jättämällä tupakanpolton ja laihduttamalla, -
jos on kovin ylipainoinen.
Jos omat keinot eivät kylliksi tehoa, tarvitaan verenpainelääkitys.
Näitä lääkkeitä pitää käyttää säännöllisesti, ei vain tarvittaessa.
Milloin verenpaine on normaali?
Normaali verenpaine on alle 130/85 mmHg.
Verenpainetaso on tyydyttävä, jos yläpaine on 130-140 -
ja alapaine 85-90.
Koholla se on, kun paine on 140/90 tai enemmän.
Isompi luku, systolinen eli yläpaine ilmoittaa -
valtimon sisäisen paineen, kun sydän pumppaa verta sinne.
Pienempi luku on paine, joka sinne jää sen jälkeen, -
kun läpät sulkeutuvat, sydän huilaa ja saa omaa verenkiertoaan.
Pienempi luku, diastolinen eli alapaine ilmoittaa -
paineen sydämen lepovaiheen aikana.
Miten yleistä verenpaineen kohoaminen on?
Se on tavattoman yleistä, etenkin keski-ikäisillä ja vanhemmilla.
Nuorilla ja keski-ikäisillä, joilla valtimon seinät ovat kimmoisat, -
paineista ensimmäisenä nousee alapaine.
Kun valtimoiden seinämät iäkkäämmillä ovat jäykemmät, -
voi alapaine olla normaali, mutta yläpaine kohoaa helposti liikaa.
Koska aorttaputki kovana ei enää laajene, -
eikä jatka pumppausta, niin siitä pitää painaa verta -
kovemmalla paineella, jotta virtaus riittää ääreisverenkiertoon asti.
Tämä on ihan loogista ja ymmärrettävää.
Kun tämän tietää, niin ymmärtää, miksi iäkkäillä usein -
yläpaine kohoaa merkittävästi enemmän.
Suomessa noin 0,5 miljoonaa henkeä käyttää verenpainelääkkeitä.
Luku on mielenkiintoinen, koska 0,5 miljoonaa on diabeetikkojakin.
Kuten aiemmin olen todennut, heistä 100 000-150 000 on diagnosoimatta.
Nuorilla kohonnut verenpaine on harvinainen, -
mutta iän myötä se yleistyy, etenkin 40-ikävuodesta lähtien.
Miten verenpainetta mitataan oikein?
Verenpaine vaihtelee kovin eri tilanteissa.
Satunnaismuutosten vaikutusta tuloksiin vähennetään siten, -
että mittaus tehdään aina samalla tavalla.
Ja miten se sitten tapahtuu?
Suositellaan, että 1/2 tuntia ennen mittausta vältetään -
raskasta liikuntaa (ei mitata suoraan lenkiltä tultaessa).
1/2 tunnin aikana ei saa tupakoida. Kahvia, teetä, kolajuomia ei saa -
nauttia 1/2 tuntia ennen verenpaineen mittausta.
Mittaus tehdään istuen mukavasti pöydän ääressä.
Huolehditaan siitä, etteivät vaatteet tai vyö kiristä.
Mittauskäsi voi levätä rennosti pöydällä.
Varmistetaan, että olkavarren ympäri kiedottava mansetti on -
on sopivankokoinen ja asettuu hyvin paikoilleen.
Kun mittarin mansetti on kiedottu olkavarren ympärille, rauhoitutaan.
Levätään, otetaan rennosti, kunnes olo tuntuu rentoutuneelta.
Valmistautumisen ja mittauksen aikana ei katsella TV:tä, -
ei puhuta, lueta lehtiä, eikä touhuta mitään muutakaan.
Täydellinen rentoutuminen on tärkeää.
Verenpaine pitää mitata aina 2 kertaa peräkkäin esim. 5 min. välein.
Molemmat mittaustulokset pitää kirjata seurantatietoihin.
On tärkeää kirjata ylös myös sydämen lyöntitiheys.
Ennen kuin aiemmin terve henkilö saa verenpainediagnoosin, -
tarvitaan todellisen verenpaine- tason selvittämiseksi -
viikon ajan aamuin-illoin suoritettuja kaksoismittauksia.
Lopullinen verenpaine lasketaan -
kaikkien tehtyjen mittausten keskiarvona.
Tämä on tärkeää, koska on aika paljon hoidossa potilaita, -
joiden verenpaine lääkäriä jännittäessä oli korkea, -
ja verenpainelääkitys on aloitettu ihan turhaan.
Ja aika paljon on myös veren- paineisia, jotka eivät ole hoidossa.
Tilanne ei siis ole ollenkaan hyvä, vaan itse asiassa aika huono.
Siksi pitäisi noudattaa selvää sabluunaa totuuden selvittämiseksi.
Tarvittaessa voidaan laittaa mittauslaite vyölle -
ja mansettiin mittaamaan painetta vuorokauden ympäri.
Sitten katsotaan, mitä lopputulokseksi tulee.
Verenpaine on yleensä korkeampi lääkärin kuin muiden mittaamana -
jännityksestä ja muista syistä. Puhutaan valkotakkiverenpaineesta.
Siksi mittaukset tekee usein terveydenhoitaja, -
jonka vastaanotolla ei välttämättä stressata niin paljon, -
tai potilas itse omalla tai tk:n mittarilla käy mittaamassa sen.
Oikein tehtynä kotimittaus on hyvä apu verenpaineen seurannassa.
Olkavarsimittarit ovat luotetta- vampia kuin rannemittarit.
Rannemittari on vähän ongelmallinen etenkin tupakoivilla, -
joilla on ääreisverenkierron ongelmaa.
Suosittelen siis olkavarsimittaria. Niitä saa aika edullisesti nykyään.
On myös huolehdittava siitä, että mittari on sydämen tasolla.
Esim. istuttaessa mittari lepää hieman korkeammalla pöydällä.
Verenpaineen syihin palataan laajemmin seuraavassa jaksossa, -
mutta suurin osa johtuu elintavoista.
On aika jännittävää, että viidakossa elävät kansat, -
joilla ei ole yhteyttä ns. sivistykseen tai pikaruokaloihin, -
niiden verenpaine on yleensä 85/55. Verenpainetautia ei tunneta.
Tähän palaan seuraavassa jaksossa. Tämä on jännittävä asia.
Kiitos, kun olit mukana Herra käyttää lääkäriä -ohjelmassa.
Jos haluat tukea ohjelmien tuotta- mista, voit soittaa tukinumeroon -
0600-10177. Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Voit myös laittaa tukimaksun ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Laita siihen ruudun viite, niin tuki menee tälle ohjelmalle.
Kiitos, kun olit mukana. Jumalan siunausta sinulle.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare