Arvoisa katsoja, tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Tällä tuotantokaudella olemme puheet aisteista.
Tässä jaksossa puhun hajuaistista ja makuaistista, -
jotka liittyvät erittäin voimakkaasti yhteen.
Hajuaistihan on tällainen kemiallinen kaukoaisti.
Hajutuntemus edellyttää, että ilman kaasumainen leijuva aine -
tai mikroskooppisen pieneen pisaraan liittyvä aine -
sopii hajupintasolukon (haju- epiteelin) vastaanotinsoluun.
Se on hajuepiteelissä oleva erikoistunut hermosolu, -
jonka vastaanottimeen haju sopii kuin avain lukkoon.
Siellä on vastaanottimia ja leijuvia avaimia, -
jotka sopivat tiettyyn lukkoon ja käynnistävät hajuaistimuksen.
Se voi siis olla kaasumainen tai pienissä pisaroissa oleva aine.
Erikoistuneet hajureseptorisolut eli lukot, hajun vastaanottimet -
sijaitsevat nenäontelon katossa -
alueella, jota kutsutaan hajuepiteeliksi.
Tässäkin Jumalan nerokkuus on, -
että hajuepiteeli on sijoitettu juuri sinne, minne pitääkin.
Ihmisen tulisi yleensä hengittää nenän kautta monestakin syystä.
Myös siksi, että siellä on näitä pieniä rakenteita, -
jotka saavat ilmavirran pyörimään ja heittävät siinä tulevat roskat -
sinne seinämiin, josta ne tulevat nuhan mukana ulos.
Nenä myös esikostuttaa ja lämmittää ilman.
On fysiologisempaa ja järkevämpää yleensä hengittää nenän kautta, -
koska nenä on rakennettu myös tällaiseksi puhdistuskoneeksi.
Perushajuja on perinteisesti arvioitu olevan noin 1 000.
Näiden muodostamia erilaisia hajuja on arvioitu olevan noin 10 000.
Tämä on vakiintunut viime vuosisadalta peräisin oleva -
ikään kuin hatusta vedetty arvio, jota ei oltu kunnolla tutkittu.
Käsitykseksi jäi, että hajuja on vain 10 000.
Nyt tuoreet tutkimukset osoittavat, -
että erilaisia hajuja saatetaankin aistia ihan miljoonittain.
Tämä osoittaa sitä, miten tutkimus menee eteenpäin.
Olen usein sanonut, että ihan viime vuosina tiede on huimasti edennyt.
Kaikki vanhat myytit ja käsitykset ovat muuttuneet.
Mitä enemmän ja syvemmälle tutkitaan, mikä on hyvä asia, -
nähdään Jumalan esiin tuleva nerokas ja älykäs suunnittelu.
Vuonna 2004 hajuaistin tutkimuk- sesta myönnettiin Nobel-palkinto -
Richard Axelille ja Linda B. Buckille.
Koko ajan saamme siis lisätietoa hyvin tärkeästä haistamisesta.
Toki ilman hajuaistiakin pärjää, -
mutta elämä on hiukan ongelmallista ja jopa vaarallista.
Hajusolut ovat sensorisia tuntevia hermosoluja, -
jotka siis sijaitsevat nenäontelon katon ns. hajuepiteelissä.
Niitä on yhteensä peräti 20 miljoonaa kappaletta -
nenän molempien puoliskojen hajuepiteelissä.
Hajuepiteeli eli hajupintasolukko koostuu tyvisoluista, -
joista jatkuvasti muodostuu uusia hajusoluja, sekä tukisoluista.
Sieltä lähtevä hermojohde, ns. dendriitti eli tuojahaarake -
päättyy hajuepiteelin pinnassa olevaan laajennukseen.
Siitä lähtee värekarvoja, joissa ovat ne hajuja vastanottavat lukot.
Värekarvat muodostavat aistimuksen tuottavan pinnan.
Hajusoluista lähtevät piuhat eteenpäin.
Ne ovat myeliinitupettomia eli niissä ei ole paksua eristettä, -
koska hajun aistimisessa ei ole erityistä kiirettä.
Ei ole tarkoituksenmukaista tehdä niistä nopeita (120 m/sek) piuhoja.
Tietojohdot kulkevat suurina kimppuina -
nenäontelon hajupintasolukosta seulaluun läpi -
isoaivopuoliskojen otsalohkon alapuolella olevaan hajukäämiin.
Sieltä radan toiset hermosolut jatkavat eri kohtiin -
limbistä järjestelmää, joka on primäärinen hajualue.
Hajurata on aika lyhyt. Siinä on vain 2 perättäistä hermosolua.
Se on ainoa aistinrata, joka ei mene talamuksen kautta -
vaan menee suoraan aivokuoreen. Mielenkiintoinen asia.
Hermosyykimput muodostavat yh- dessä 1. aivohermon eli hajuhermon.
Hajusolujen (20 miljoonaa) elinikä on vain 2 kk.
Ne korvautuvat solun jakautumisen ja erilaistumisen kautta -
tyvisoluista muodostuvilla uusilla hajusoluilla.
Elimistössä on paljon tällaista, että käytettyjä korvataan.
Toisaalta on soluja, joita ei korvata.
Uusiutuminenkin käy niin, että tietynlaisia kantasoluja ym. -
mistä korvaussoluja saadaan, on juuri siellä, missä tarvitaan -
ja vain tarvittava määrä korvataan.
Joka ikisellä tasolla tulee esiin älykäs, nerokas suunnittelu, -
joka kumoaa ateistisen darvinistisen ajattelun täydellisesti.
Sitten hajuaistin toimintaperiaate.
Aistittavat hajuaineet ovat haihtuvia kaasumaisia aineita -
tai pieniin ilman vesipisaroihin liuenneita aineita.
Ne tulevat sisäänhengitysilman mukana nenäonteloon, -
jossa ne joutuvat kosketuksiin hajusolujen kanssa.
Jokaisessa hajusolussa on paljon erilaisia hajureseptoreita, -
jotka sitovat erityyppisiä hajumolekyylejä.
Näin se toimii.
Reseptorin (lukon) ja hajumolekyylin (avaimen) välinen sidos -
eli kun avain menee tiettyyn lukkoon, muuttaa lukon muotoa.
Tämä taas aktivoi solua, -
jotta sieltä lähtee viesti eteenpäin aistittavaksi.
Tämä on aika mielenkiintoista, mutta en mene yksityiskohtiin.
Niissäkin näkyy se valtavan nerokas suunnittelu, -
miten viestit saadaan eteenpäin.
Oli se ärsyke sitten valonsäde, ilma-aalto, haju tai mikä vaan, -
niin kaikelle on suunniteltu järjestelmä, -
jotta tieto voidaan taltioida ja hyödyntää tarkoituksenmukaisesti.
Toiminnan puutoksia hajuaistissa on.
Sen huononeminen tai huono hajuaisti on aika yleinen.
Sitä kutsutaan anosmiaksi. Yleisin syy hajuaistin heikkenemiseen on -
sairaus, nuha, virusinfektio.
Sen on jokainen kokenut, että pahassa flunssassa ei ruoka maistu.
Muita syitä ovat allerginen nuha, polyypit nenässä -
tai nenän sivuonteloiden krooninen tulehdus, joka on aika yleinen.
Runsas tupakointi heikentää tietysti hajuaistia.
Moni sen lopettanut sanoo, että nyt ruoka vasta maistuukin.
Se voi olla yksi syy siihen, miksi moni ei muka uskalla lopettaa, -
koska väittävät lihovansa.
Harvinaisempia syitä hajuaistin muutoksille on Alzheimerin tauti, -
Parkinsonin tauti, aivovamma tai aivokasvain.
Myös tiettyihin hermosairauksiin, kuten skitsofreniaan ja epilepsiaan -
voi liittyä tavallista heikompi hajuaisti.
Hajuaisti saattaa puuttua osittain myös synnynnäisesti.
Syyt ovat siis geneettisiä eli perinnöllisiä.
Siinä aistireseptorin eli lukon viallinen tai puuttuva geeni voi -
aiheuttaa tiettyyn aineeseen kohdistuvaa haistamiskyvyttömyyttä.
Tiettyjä aineita ei haista.
Ihminen voi myös sopeutua johonkin hajuaineeseen -
ja haistaa muut normaalisti. Kun tulee sellutehdaspaikkakunnalle, -
niin haistaa sen, mutta vähän ajan päästä se ei enää häiritse.
Vanhetessa hajuaisti saattaa heiketä, -
koska hajuepiteelin reseptori- solujen määrä vähenee.
Se on ihan normaalia vanhenemista. Ne myös uusiutuvat hitaammin.
Yksilöiden välinen vaihtelu on kuitenkin suurta.
Koirallahan on aivan superhajuaisti.
Se saattaa auton renkaan sisältä haistaa pienen määrän hasista -
tai se pystyy haistamaan hypogly- kemian sokeritautisen turvakoirana.
Jotkut koirat myös pystyvät haista- maan syöpään liittyviä tuoksuja.
Ihmisellä on äärettömän tarkka hajumuisti.
Viime vuosina on pyritty tekemään keinoneniä, -
joilla pystyttäisiin haistamaan esim. matala verensokeri tai syöpä.
Tässä tehdään paljon työtä. Suomessa on paljon kehitetty -
erinomaisen hyviä lääkintäteknisiä laitteita.
Tulevaisuudessa on odotettavissa, että näitä kehitetään lisää.
Hajureseptori toimii todellakin kuin lukko, -
johon aina sopiva avain menee.
Tällaista aistimistoimintaa on luonnossa itse asiassa kaikkialla.
Jopa paksusuolessa 6 perämoottorin voimalla surraavat kolibakteerit -
pystyvät haistamaan ruoan eli minne kannattaa mennä/ei pidä mennä.
Ne toteavat haistamalla aineen ja lähettävät tiedon -
tietojenkäsittelyalueelle, joka muuttaa moottorien pyörintäsuuntaa.
Tällaista huipputeknologiaa on havaittavissa luonnossa.
Kolibakteereilla on myös silmät aistimassa valon aallonpituutta.
Jos se käy niille vaaralliseksi, ne poistuvat alueelta.
Luonnossa on tällaista huipputeknologiaa.
Ihmeellisestä kolibakteerista lisää myös kirjassani Eläimet opettavat.
Erikoista hajuaistissa on, että tuoksut vievät muistoihin.
Tuoksuilla on yhteys muistiin ja tunteisiin.
Nuuhkaisu vanhaa, lapsuudessa koettua tuoksua voi viedä meidät -
ajassa taaksepäin johonkin merkittävään hetkeen tai paikkaan.
Selitys tähän löytyy hajuaistin poikkeuksellisesta hermoradasta, -
joka todellakin menee suoraan aivokeskukseen.
Muiden aistien viestit kulkevat paljon mutkikkaampia reittejä.
Tämä aiheuttaa hyvin voimakkaan tunne-elämyksen, -
joka vie meidät heti vaikka mummolan vintin tunteisiin/muistoihin.
Tämä on hyvin mielenkiintoinen asia.
Erilaisten hajujen oppiminen on hyvin nopeaa.
Jos lapsena sairastut jostain ruoasta, -
sinulle tulee nopea refleksin- omainen vastenmielisyys siihen.
Muistan, kun kerran kansakoulussa sain -
vähän pilaantunutta makkarakeittoa.
Jos vieläkin tulee vähänkin sama haju nenään, -
alan melkein voida pahoin enkä voisi siihen koskea.
Tämä on poikkeuksellista oppimista. Se johtuu lyhyistä hermoradoista.
Sillä on merkityksensä eli se estää meitä syömästä uudelleen ruokaa, -
josta sairastuttiin.
Hajujen ja tuoksujen aistiminen on myös yksilöllistä.
Eri yksilöiden välillä on suuria eroja.
Naisten hajuaisti on keskimäärin parempi kuin miesten.
Kaikkien ihmisten hajuaisti heikkenee iän myötä, kuten totesin.
Onko tässä syy, miksi naiset rakastavat hajuvesiä, -
ja miehet eivät niistä niin välitä? Ehkä on.
Hajuaisti varoittaa vaarasta, kuten esim. tulipalosta ("palohälytin") -
tai todella pilaantuneesta ruoasta.
Tuoksut liittyvät usein miellyttäviin tilanteisiin.
Raamatussahan puhutaan tuoksuista paljon.
Raamatussa on peräti 69 kohtaa, -
missä puhutaan erilaisista tuoksuista.
Mooseksen kirjassa on tavallaan tuoksukielto, -
missä kielletään tietynlaista tuoksua tekemästä.
Tämä liittyi joihinkin Mooseksen kirjassa mainittuihin menoihin.
Puhutaan Jumalan tuntemisen tuoksusta. On mielenkiintoista, -
että kristitystä voi tulla tällainen Jumalan tuntemisen tuoksu.
Hyvin mielenkiintoinen asia.
Hajumuisti on siis hyvin tarkka, nopea -
ja elämykset, etenkin vaaralliset elämykset, jäävät heti mieleen.
Se todella tuo muistoja vuosikymmenten takaa.
Ei siis ole ihme, että heikentynyt hajuaisti heikentää elämänhalua, -
elämänlaatua ja aiheuttaa masennusta.
Jos hajuaistia ei ole, niin ruokailu sosiaalisine tilanteineen -
muuttuu lähinnä yhdentekeväksi.
Ruoan syöminen voi myös pelottaa, -
koska haju ei varoita mahdollisesti pilaantuneesta ruoasta.
Toisaalta heikentyneestä hajuaistista kärsivä voi pelätä turhaan -
haisevansa pahalle ja eristäytyy sen takia.
Toiset taas pesevät itseään sairaalloisen ahkerasti.
Hajuaistin häiriö on aika tavallinen.
Joka 5. aikuisella on heikentynyt hajuaisti, -
mutta osa ihmisistä ei tunnista sitä eikä kärsi siitä.
Meillä on satoja eri tekijöitä, jotka vaurioittavat hajuaistia.
Yleisimpiä syitä ovat tulehdukset, flunssat, poskiontelotulehdukset, -
nenän polyypit, päävammat, altistuminen tietyille kemikaaleille, -
etenkin siis tupakansavulle, joka jo tuli esiin.
On jännää, että meillä on 2 sierainta.
Kun meillä korvissa on äänen tulosuunnan aistiminen, -
niin samalla tavalla pystymme 2 sieraimella periaatteessa -
aistimaan hajun tulosuunnan.
Kaikkia sinne rakennettuja hienouksia ei tule ajatelleeksi.
Tavallisin hajuaistin ongelma on yksinkertaisesti heikkeneminen.
Kaikkien hajujen haistaminen on heikentynyt -
tai potilas ei haista yhtään mitään.
Se voi myös vääristyä niin, että banaani tuoksuu esim. mansikalta -
ja ruoho kahvilta. Osa hajuista on silti ennallaan.
Hajuaisti voi myös tuottaa hallusinaatioita, harhoja, -
jotka ovat yleensä hyvin epämiellyttäviä.
Jos hajuaisti huononee pikkuhiljaa, sitä ei välttämättä huomaa.
Koska suurin osa maistamisesta on itse asiassa hajua, -
luullaan, että makuaisti on heikentynyt, vaikka se onkin hajuaisti.
Kun sitä selvitetään, pitää yrittää selvittää, mitä potilas tarkoittaa.
Siinä käytetään erilaisia kysely- kaavakkeita, hajutestejä, -
erilaisia hajuja annetaan eri vahvuuksina.
Näin muuten selvisi, että ihminen saattaa erottaa miljoonia hajuja, -
kun käytettiin 300 eri pulloa ja niitten hajuyhdistelmiä.
Jos syy ei selviä perustutkimuksilla, -
voi olla perusteltua lähettää potilas -
aivojen magneetti-/tietokonekuvaan esim. kasvaimen toteamiseksi.
Se on kuitenkin harvinainen hajuaistin heikentymisen syy.
Yleisiä ovat nenäpolyypit, allerginen nuha -
ja krooninen poskiontelon tulehdus. Hoitona on kortisoninenäsumute.
Minun mielipiteeni on -
tämä on nyt oma mielipiteeni - joku muu lääkäri voi olla eri mieltä -
että poskiontelon avausleikkauksiin kannattaa suhtautua pidättyvästi.
Se on minun kokemukseni, mutta en halua moittia näitä tekeviä.
Aistia voi parantaa hajuharjoittelulla.
Tupakointi kannattaa lopettaa. Hajuharjoittelu tarkoittaa sitä, -
että ruokavalio on monipuolinen ja ruoat värillisiä, -
mikä on muutenkin terveellistä.
Jos on huono hajuaisti, on hyvä olla varovainen ruoanlaitossa, -
sen säilytyksessä ja avotulen käsittelyssä tulipalon varalta, -
koska silloin savua ei välttämättä haista.
Elintarvikkeiden päiväykset on hyvä katsoa huolella.
Ja palovaroitin joka huoneeseen. On hyvä, jos siinä on häkävaroitinkin.
Häiriöitä voi ehkäistä käyttämällä hengityssuojaimia.
On tärkeää muistaa se.
Sitten muutamia havaintoja makuaistista.
Mehän maistamme erilaisia makuja noin 5 perusmakua.
Esim. makea- ja aminohappo- reseptorit mahdollistavat sen, -
että tunnemme ravintosisällöltään rikkaita ruoka-aineita.
Karvasreseptorit taas aiheuttavat vastenmielisiä reaktioita -
ja estävät meitä syömästä myrkyllisiä.
Jos chilipippurin panee suuhun, se tuntuu tuliselta, -
mutta se johtuu kipureseptorista. Jos panet mentholpastillin suuhun -
aistit sen viileänä. Ne ovat vapaita hermopäätteitä, ei makuhermoja.
Ihmisen aistimat 5 perusmakua ohjaavat meidät syömään oikein.
Tämänhetkisen tutkimuksen mukaan (uutta tietoa voi tulla) aistimme -
5 perusmakua: suolainen, hapan, makea, umami (lihan maku), karvas.
Se on järkevästi rakennettu eikä sattumaa.
Makea ja umami kertovat, että ruoka on ravinteikasta, hyvää.
Suolaista ja hapanta on tärkeää maistaa, -
sillä suola ja hapot muuttavat kehon suola- ja happotasapainoa.
Karvas suojelee meitä myrkytyksiltä.
Makusolut aistivat sylkeen liuenneita aineita.
Ne sijaitsevat makusilmuissa, joissa on yleensä 50-150 aistinsolua.
Jokaiselle maulle on tyypilliset omat aistinsolunsa.
Kun siellä syntyy ärsyke, tieto lähtee aivoihin.
Sokeriglukoosin sinne tarrautuessa maistamme makean.
Suolainen maku aktivoituu, kun maistamme natriumia.
Natriumkloridihan on suola. Hapan tulee vetyioneista.
Umami maistaa glutamaattia, jota itämainen keittiö paljon käyttää.
Karvas reagoi alkaloideille, jotka voivat olla myrkyllisiä.
Tuoksut ja maut yhdistyvät ja muodostavat makuelämyksiä.
Nämä 5 perusmakua luovat pohjan kaikille aromeille ja vivahteille.
Ruokaelämykset syntyvät vasta makujen ja tuoksujen yhdistyessä.
Hajusignaalit vaikuttavat makukokemuksiin ja päinvastoin.
Kun jotain maiskutellaan, hengitetään mielellään nenän kautta.
Siitä saadaan lisää elämystä makuun.
Makuaistimuksen synty aivoissa tunnetaan vielä melko huonosti.
Makuaistin tutkimus jatkuu yhä, ja koko ajan ymmärretään enemmän.
Ongelmana on se, että kaikki aisti- soluista aivoihin menevä tieto -
oli aisti mikä tahansa - on vain sähkövirtaa.
Miten aivot osaavat erottaa sähkö- virrat toisistaan?
Että makupuolelta tuleva on makua, korvasta tuleva on ääntä.
Ja silmästä tuleva sähkövirta on kuvaa. Ei näistä mitään tiedetä.
Voisi sanoa, että mitä enemmän tiedämme, -
sitä enemmän tiedämme, mitä emme tiedä.
Mitä enemmän tiedetään, sitä enem- män tietämättömyytemme kasvaa.
Näitä reseptoreita on myös suoliston sisällä.
Emme aisti, mitä ne maistavat, mutta vaikuttavat erityistoimintoihin.
Tämäkin on aika uusi tieto.
Joskus luultiin, että kielen eri osat -
maistavat eri asioita, mutta ei se niin ole.
Kaikki maut voidaan maistaa millä tahansa kielen osalla.
Sellainen kieli- tai makukartta on vanhentunut asia.
Kielessä on makusilmuja -
kielen makunystyiksi kutsutuissa nystyrärakenteissa.
Makusilmujen määrä nystyissä on yksilökohtainen.
Makusilmut ovat sipulimaisia rakenteita, -
joissa ne 50-150 makusolua ovat.
Nämä makusolut uusiutuvat läpi elämän.
Kun aiemmin todettiin, että hajusolujen elinikä on n. 2 kk, -
niin nämäkin uusiutuvat jatkuvasti. Kun sylkeen liuenneet makuaineet -
makuhuokosten kautta pääsevät makusoluun, -
ne reagoivat joko makureseptorien tai ionikanavien kautta.
Se käynnistää erilaisia moni- mutkaisia kemiallisia reaktioita.
Ne ovat välttämättömiä, jotta sähköinen aistimus menee eteenpäin.
Makusilmuja meillä on suussa noin 8 000, -
ja niissä on noin 100 makureseptorisolua.
Jotta saataisiin hienostunut ruokaelämys, -
koko järjestelmän on oltava toimin- tavalmis, nenän toiminnan myös.
Makureseptorisolut uusiutuvat hajusoluja nopeammin.
Uudet reseptorit tulevat aina 2 viikon välein.
Makuuaistin vajaatoiminta on ikävää, -
ja siitä kärsii n. 30 % ihmisistä.
Myös hammasproteesi voi haitata.
Haju- ja makuhermo ovat hyvin tärkeitä.
Esim. vamman jälkeiseen palautu- miseen voi mennä jopa vuosia, -
jotta aistit saadaan taas kuntoon.
Kiitos, kun olit mukana tässä tuotantojaksossa.
Jaksoja voi käydä katsomassa ohjelma-arkistossa.
On myös saatavilla DVD-levy- kokoelmia mm. vatsasairauksista -
ja jatkossa todennäköisesti muistakin.
Jumala sinua siunatkoon.
Arvoisa katsoja, kiitos, kun olet katsonut ohjelmaamme.
Jos jaksoista on ollut sinulle hyötyä tai iloa, voit tukea tuotantoa.
Tarkoitus on antaa selkeitä neuvoja ihmiskehon toiminnoista, -
tavallisista sairauksista ja niiden hoidosta.
Ennen kaikkea ylistämme ihmeellistä Jumalaa ja Luojaa, -
joka on valtavan ihmeellisen ihmisen rakentanut ja suunnitellut.
Jumala sinua siunatkoon.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare