Arvoisa katsoja, tervetuloa mukaan Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Olen tässä kokonaisuudessa puhunut paljon silmästä.
Ihmisen silmähän on hyvin, hyvin monimutkainen laite.
Kaikki se, mitä siitä on tähän mennessä opetettu, -
on viime vuosina mennyt tavallaan paljon uusiksi.
Ihmisen silmä on todella sielun peili, niin kuin tapana on sanoa.
Silmämme ovat ikkunoita, joiden läpi aivomme katsovat ulos.
Lisäksi silmämme on suunniteltu pitämään yhteyttä -
keskustelukumppaniin hyvin mielenkiintoisella tavalla.
Nimittäin vastapuolesi näkee heti, mihin sinä katsot hänessä.
Jos katsoo hiukankin sivuun, kuten minä joskus ohjelmassa kelloa, -
näkyy kyllä heti, että puhuja ei katso kameraan.
Silmä on hyvin herkkä ja taitava yhteydenpitoväline.
Todellakin parin viime vuoden aikana asiat ovat menneet uusiksi.
Paljon siitä, mitä silmästä on opetettu, voidaan hylätä.
Usein sanotaan, että silmä on kuin kamera, mikä ei pidä paikkaansa.
Silmä on monimutkainen tietokone.
Silmänpohjassa on valtava tietokoneohjelmien verkosto.
Kun silmänpohja toimii, se on sama kuin -
miljoona kannettavaa tietokonetta surraisi.
Samoin darvinistien ehkä paras esimerkki siitä, -
että Jumalaa ei ole, on väite, ettei luonnossa ole suunnittelua.
He näkevät ja väittivät vielä joitakin vuosia sitten, -
että silmä on huonosti suunniteltu. Niin huonosti, -
että suunnittelija saisi potkut kameratehtaasta heti.
He häpeilevät nyt ja vaikenevat, koska silmä ei ole kamera.
Silmänpohja ei ole huonosti suunniteltu, -
koska siellä toimii siis miljoonan kannettavan tietokoneen voima.
Silmä oli darvinistien mielestä huonosti suunniteltu siksi, -
että näkösolut oli käännetty poispäin -
tulevasta valosta hermoverkon taakse.
Näin perusteltiin, että silmän suunnittelija on tomppeli.
Silmän suunnittelija kuvastaa Jumalan suurta neroutta.
Silmään on nimittäin asennettu Müllerin solut, jotka peittävät -
kuituoptisen levyn tavoin pintaa.
Siinä on suppilot, jotka johdattavat valon -
kuituoptista kaapelia pitkin täsmällisesti tarkan näön alueelle, -
joka on nuppineulan pään kokoinen. Yksi kaapeli yhtä tappia kohden -
vie sinne joko punaista tai vihreää valoa.
Osa levyn kaapeleista vie sinistä valoa sirottaen sitä sauvoille.
Kaapelit poistavat samalla häikäisyn -
ja valon tarpeettoman seikkailun silmässä -
ja täsmällisesti poistavat ns. värivääristymän.
Kuituoptinen levy mahdollistaa sen, että näemme hyvin pimeässä, -
mutta samalla välitetään tietoa aivokuorelle, -
jonka avulla voimme erottaa toisistaan miljoonia (!!) eri värisävyjä.
Kukin tappi on varustettu pigmentillä, -
joka on tietylle valon aallonpituudelle herkkä.
Informaatio käsitellään aivoissa ja verrataan tappien tuomaa tietoa.
Siitä syntyy se värivaikutelma.
Silmä on niin täynnä neroutta, suunnittelua, -
että tiedämme siitä vain vähän.
Siellä on näiden solujen lisäksi 100 muuta erilaista solutyyppiä, -
jotka käsittelevät tietoa. Kun kuva muodostuu, -
niin se pitää kääntää toisinpäin aivoissa, käsitellä.
Se tulee kymmenien tietojenkäsittelykanavien kautta.
Sitä voisi verrata siihen, kun katsomme jotain maisemaa, -
niin katsomme 50 eri elokuvaa samanaikaisesti.
Tietyt kanavat ja verkostot välittävät tietyn osan kuvasta, -
reunan, liikkeen, värin, muutokset ym. Siten saamme kuvan.
Voimme pikkasen aavistella, miten nerokkaasti kuva syntyy, -
miten sitä tiivistetään, säästetään energiaa - kaikki on optimaalista.
Siellä on myös funktio, joka pystyy ennustamaan kokemuksesta, -
mitä seuraavaksi tulisi nähdä. Ilman tätä funktiota -
olisimme ihan hukassa arjen askareissa.
Esim. tien yli menee juoksevan hiiren vauhtia -
tuulen puhaltamana kuivunut lehti.
Oletamme vauhdista sen hiireksi ja tuotamme aivoihin hiiren kuvan.
Kun katsotaan sitä tarkemmin, se korjataan lehdeksi.
Siellä on satoja tällaisia päällekkäisiä tietokoneohjelmia.
Ne mahdollistavat automaattisen katsomisen, -
jota pidämme itsestäänselvyytenä, mutta sitä se ei ole.
Silmiä on luonnossa 50 erilaista.
Minulla oli seurakuntalainen.fi -sivulla äskettäin artikkeli -
7-silmäisestä päiväkorennosta. Silmiä tarvitaan pari minuuttia.
On Jumalan neroutta tehdä -
mykistävän hieno laite vain pariksi minuutiksi.
Se heijastaa elämän lyhyyttä ja sitä, -
ettemme ole täällä ikuisesti, vaan matkalla paljon parempaan.
Silmän tietojenkäsittelystä on hyvä artikkeli -
tässä kädessäni olevassa Luominen-lehden numerossa.
Täällä on erittäin hyvät kuvat Müllerin soluista -
eli tästä kuituoptisesta levystä, joka linssiä paremmin -
vie terävän kuvan sinne ja mahdollistaa värien näkemisen.
Tämä artikkeli pelkästään tuhoaa täydellisesti -
darvinistien väitteen, että luon- nossa olisi huonoa suunnittelua.
Saisivat hävetä, kun ovat monia sukupolvia aivopesseet siihen, -
ettei Jumalaa ole, kun silmä on niin surkea.
Se ei pidä ollenkaan paikkaansa.
Ohjelmassa on käsitelty silmän toi- minnan ohella myös sen sairauksia.
Müllerin soluista voisi vielä sanoa sen, -
että niitä ei ole siroteltu miten tahansa vaan suppilokentäksi.
Niitten pituus, tiheys, kytkennät on tarkalleen rakennettu siten, -
että kuva voidaan nähdä mahdollisimman terävästi -
ja juuri ihmiselle sopivasti.
50 erilaista silmää on suunniteltu kunkin eläimen tarpeisiin.
Ne eivät ole toisistaan tietenkään kehittyneet.
Haukan tai kotkan näkö on monta kertaa tarkempi kuin ihmisen.
Se tarvitsee sitä. Suomukorppikotka lentää -
Saharan päällä 11 km:n korkeudessa, niin sen pitää nähdä pieni nisäkäs.
Emme me näkisi yhtään mitään, mutta se näkee, koska tarvitsee ruokaa.
Meillä on puna-vihervärisokeus, joka on perinnöllinen.
Langenneessa maailmassa on paljon sairauksia ja vaivoja.
Pieni vinkki puna-viher- värisokeudesta kärsiville: -
(Sitäkin on eriasteista. Kuka näkee mansikan, kuka puolukan jne.)
Nykyään on kehitetty muutama sata euroa maksavat enchroma-lasit.
Ne vahvistavat puna-vihervärien erottamista.
Teknologia tulee mukana, mutta keinosilmää ei koskaan voi laittaa -
eikä tehdä, koska se ei ikinä pystyisi samaan huippusuoritukseen, -
kuin mihin terve, toimiva silmä pystyy.
Sitten sairauksista. Lääkärinvastaanotolle tulee usein -
hyvin hätääntyneitä ihmisiä, joilla on silmä punainen kuin tomaatti.
Ne eivät yleensä itse sitä huomaa muuten kuin kaveri sanoo asiasta -
tai katsovat peiliin ja kauhistuvat.
Sarveiskalvon ympäriltä silmä on punainen, voi olla koko silmäkin.
Ihminen on hädissään, mutta se on täysin vaaratonta.
Se on sidekalvon alainen verenvuoto.
Ihan sama kuin mustelma iholla tai posken sisäpinnalla verenvuoto.
Se paranee itsestään niin kuin mustelma.
Sitä ei tarvitse lääkitä. Rauhoite- taan ja katsotaan, ettei ole muuta.
Se voi tulla äkillisestä paineennoususta.
Jos on kovasti oksentanut tai ponnistanut -
tai varomattomasti hieraissut silmäänsä, -
voi tulla sidekalvon alainen verenvuoto.
Se on täysin harmiton juttu ja paranee itsestään.
Sitten on allergiat. Sidekalvohan on limakalvoa.
Jos on koivu-, leppäallergia tai muu, se voi turvota pahasti, ärtyä.
Silloin on kutinaa, roskantunnetta, valonarkuutta ja vetistämistä.
Jos silmät rähmivät, niin rähmä on vähän erilaista.
Se on sitkeää ja usein vedettävissä limakalvolta kapeina nauhoina.
Silmän oireet aiheutuvat limakalvon turpoamisesta -
ja silmän pinnan kyynelnesteen koostumuksen muutoksista.
Jos on allerginen tulehdus, rähmän koostumus on erilainen.
Sitä tulee enemmän ja siinä on hiutalemaisia kokkareita.
Kun on kyse kyynelkerroksen häiriöstä, niin usein auttaa, -
että sitä huuhdellaan esim. Eye stream -perusliuoksella.
Huuhdellaan hiutaleet ja kokkareet pois, niin helpottaa.
Huuhteluliuokset ovat vaarattomia. Niitä pitäisi olla kotiapteekissa.
Ne huuhtovat pieniä roskiakin ja ovat hyviä vaelluksilla.
Niillä voi huuhtoa siellä tulleita roskia kätevästi pois.
Jos oireet ovat pahana, avainsana allergisen silmätulehduksen -
sidekalvon turpoamishoitoon on, että pidetään nenä auki.
Koeta allergioissa tavalla tai toisella saada tukkoinen nenä auki.
Muuten räpytyksen aikana tapahtuva kyynelnesteen imupumppaus -
kyynelpisteitten kautta nenään ei toimi ja tilanne pahenee.
Kaiken keinoin pitäisi koettaa pitää nenä auki.
Antihistamiineja voi käyttää, -
ja kortikoidi-nenäsprayt ovat aika hyviä tilapäisessä käytössä.
Jos niitä ei ole saatavilla tai ei saa reseptiä, -
niin voi käyttää Lomudaleja, -
esim. Lomudal-tippoja tai -liuosta nenän aukipitämiseen.
Silmään suosittelen pyytämään lääkäriltä Oftan C-C -tippoja.
Niissä on pikkasen hydrokortisonia. Se on hyvä kortisoni tässä, -
koska se ei niinkään mene silmään eikä aiheuta -
silmänpaineen kohoamista eli glaukoomaa tai kaihia.
Hydrokortisonia ei tulisi nenään eikä silmään käyttää -
kovin kevytmielisesti eikä pitkään.
Silloin voi virusinfektio päästä pahaksi.
Jos sarveiskalvoon tulee esim. yskänrokkovirus, -
niin kortisonitipat ovat huono asia, koska se voi pahentua.
Silmälääkärin kanssa kannattaa asiasta jutella.
Yleislääkärikin voi värjätä silmän fluorescein-väriaineella.
Siitä näkee heti, onko siellä yskänrokkoon viittaava kuvio.
Silloin EI SAA laittaa kortisonitippoja.
Mutta silmälääkärin valvonnassa sitten, jos se pitkittyy.
Kromoglikaattitippoja eli Lomudalia ja Lecrolyniä voi käyttää -
muiden allergialääkkeiden ohella silmätippoina.
Tietysti täytyy muistaa ympäristön saneeraus: -
höyhen- ja kapokkityynyt pois ja siivousta ja pölynimuria.
Nämä tietysti auttavat, mutta ovat itsestään selviä.
Talvisin näitä tulee toimistoissa, joissa on lämminilmapuhallus, -
riittämätön ilmankostutus ja ilmastointikanavia.
Jossain niitä ei koskaan puhdisteta, vaikka pitäisi.
On väärää säästöä, että kaikilla silmät turpoavat ja nenä juoksee.
Ei viitsitä poistaa kokolattiamattoja -
(ne on meillä yleensä poistettukin) ja siivota ilmastointia.
Ulkomailla näkee usein hotelleissa onnettomat kokolattiamatot.
Äkillisissä allergisissa limakalvo- turvotuksissa -
hoitona ovat steroiditipat, kortisonitipat.
Jos oikein turpoaa, niin sitten jäähaude: -
muovipussiin jääpaloja ja pyyhe ympärille.
Sitten varovasti painaa siitä.
Turvonnut silmä voi näyttää hirveän pahalta, -
kun sidekalvo melkein pullistuu suljettujen luomien välistä ulos.
Se ei ole vaarallista. Jäähaude ja kortisonitipat auttavat.
Pikkulapsilla tämä on aika yleistä.
Jos joutuu pitämään jäähaudetta tai toista silmää poissa pelistä, -
kannattaa tarkistaa silmien yhteisnäkö lapsilla.
Vaikka toinen silmä olisi vain vähänkin aikaa poissa käytöstä, -
niin se ei palaudu yhteisnäköön ilman harjoitusta.
Sitten hyönteisten puremat, etenkin lapsilla.
Jos illalla on tullut purema silmä- luomeen, niin aamulla se on -
kuin olisi ollut nyrkkeilyottelussa. Se näyttää aika hurjalta.
Siihen voi pyytää Ultracortenol- silmäsalvaa ja pistää silmähauteen.
Yleensä se menee 2-3 päivässä ohi.
Hyviä ovat kylmä haude (pyyhkeeseen kiedottu jääpalapussi) -
tai apteekista valmiina saatava Cold Hot -haude.
Niitä pidetään jääkaapissa eikä pakastimessa.
Älä ikinä laita pakastimeen, koska se on aivan liian kylmä käyttää.
Haude auttaa, vähentää kipua ja kutinaa voimakkaasti ja helpottaa.
Lapsetkin oppivat sen käytön, kun huomaavat, että se helpottaa.
Samalla estetään, etteivät lapset hiero sitä silmiin.
Ei se nyt vaarallista ole, -
mutta pitkän päälle se saattaa muovata sarveiskalvoa.
Ei ole hyväksi, jos sitä koko ajan vääntää ja hieroo.
Sarveiskalvo voi muovautua epä- säännölliseksi ja taitto muuttua.
Hieronnan syy pitäisi aina poistaa.
Jos siitä on tullut tapa, niin pitäisi päästä siitä jotenkin eroon.
Ei tietenkään pidä pelotella lasta näön menetyksellä, -
mutta koettaa vaikuttaa niin, ettei koko ajan hierottaisi.
Joskus lapsi voi hieroa niin lujaa, että tulee sarveiskalvohaavauma.
Jos tilanne näin muuttuu, on hyvä käydä lääkärillä näyttämässä, -
onko siinä sarveiskalvohaavauma. Jos on, siihen pannaan suojasalva.
Silmät peitetään tiukasti 1-2 päiväksi, niin se paranee.
Se kannattaa hoitaa heti. Jos se hoidetaan huonosti, -
sillä on taipumus uusiutua, ja sitten ollaan vähän ongelmissa.
Sitten siirrytään seuraavaksi glaukoomaan.
Siitä käytettiin aiemmin nimeä viherkaihi, -
mutta siitä pitäisi luopua, koska siinä ei ole vihreää eikä kaihia.
Glaukooman ongelma on se, että se huomaamatta syö näkökentän pois.
Kun se huomataan, ollaan tavallaan liian myöhään hoitoa antamassa.
Diagnoosi pitää tehdä huolellisesti, -
koska se ei ole välttämättä ihan helppo ja yksinkertainen diagnoosi.
Glaukoomatutkimukset aloitetaan yleensä vasta, -
kun näköhermon kuoppa (se, mistä näköhermo silmänpohjasta lähtee) -
on jo painunut syvemmälle, ja sen pohja ulottuu kovakalvoon asti.
Sieltähän tulee ne noin miljoona piuhaa, -
joilla silmänpohjassa esikäsitelty näkötieto menee -
analysoitavaksi tiettyihin tumakkeisiin ja aivoihin.
Kun hermot siellä litistyvät, niin tulee ongelmia.
Paineen nousu voi alkaa missä iässä hyvänsä.
Lapsilla se on hyvin harvinaista. Siihen voi liittyä isku, vamma, -
tulehdus tai kortisonin liikakäyttö, -
mutta tavallisimmin ei ole erityistä syytä.
Joskus se sattumalöydöksenä sieltä sitten havaitaan.
Silmänpainetta säädellään eli silmän sisällä on oltava tietty paine.
Paine on n. 10-20, jotta silmä toimisi normaalisti.
Joskus voi olla vähän yli/ali, eikä välttämättä silti ole glaukoomaa.
Sinne erittyy nestettä sädekehästä.
(iiriksen takana oleva kehä, johon linssi on ripustettu.)
Siitä tulee paineen tuottavaa liuosta, -
joka imeytyy pois ns. kammio- kulmasta Schlemmin kanavan kautta.
Nesteen tehtävä on pitää silmä muodoltaan oikeana.
Se on verestä erotettua kirkasta nestettä, -
joka myös ruokkii ja ylläpitää sarveiskalvon hyvinvointia.
Normaali henkilöillä sädekehästä erittyvän nestemäärän pitää olla -
sama kuin kammiokulmasta poistuvan nestemäärän.
Suositus on, että paine olisi siinä välillä 10-21.
Terveellä henkilöllä se voi olla alle 10 tai yli 21, -
mutta se vaihtelee päivittäin ja vuorokaudenaikoina.
Yleensä korkein paine on aamuisin. Sitä kannattaa mitata toistuvasti.
Normaali tulos ei sulje pois glaukoomaa.
Syy on yleensä ulosvirtauksen väheneminen kammiokulmasta.
Sitä voidaan hoitaa lääkkeillä.
Leikkauksia ei nykyään hirveän usein tarvita.
Lääkkeet ovat sen verran hyviä, ja uusia kehitetään koko ajan.
Alleviivaan sitä, että normaali silmänpainearvo ei välttämättä -
sulje pois glaukooman mahdollisuutta.
Nykyään kun käy hakemassa laseja, optikoilla on hyvät, -
Suomessa kehitetyt mittarit, joilla kätevästi mitataan silmänpainetta.
Tämä on hyvä asia.
Glaukoomaa sairastaa meillä n. 100 000 henkeä, -
mutta kymmeniä tuhansia lienee diagnosoimatta.
Tämä on haaste, koska siitä seuraa näkökentän tuhoutuminen -
ilman että sitä huomaa.
Jos terveystarkastuksessa on jotain epäilyttävää, -
kannattaa painetta mitata tiheämminkin, -
jotta diagnoosi saataisiin selville.
Näkökenttätutkimus on tässä avainasemassa.
Pitää tehdä tarkka näkökenttätutkimus.
Ennen ajokorttia hakiessa -
piti näkökenttää katsoa, niin se oli aika karkeaa.
Parempi sekin kuin ei mitään, mutta tarkka tutkimus paljastaa, -
että näkökenttää on hävinnyt tarkan näön alueen ulkopuolelta.
Se on silmänpohjassa vain nuppineulan pään kokoinen.
Niin kauan kun se on tallella, ei ehkä huomaa mitään poikkeavaa.
Näkökenttätutkimuksia kannattaa myös toistaa, -
koska tulokset jonkin verran vaihtelevat.
Lääkkeet on nykyään erinomaisia, ja ne korvataan kokonaan.
Alussa voi itse joutua jonkun kerran maksamaan, -
mutta sitten ne saa ilmaiseksi, kun lääkäri kirjoittaa B-lausunnon.
Yleis- tai sisätautilääkärille on myös hyvä kertoa, -
jos käyttää glaukoomalääkkeitä.
Tieto on lääkäreille hyvin tärkeä sivuvaikutusten varalta: -
joskus allergisen nuhan ja astman oireita, sydämen rytmihäiriöitä, -
ruoansulatuskanavan toiminta- häiriöitä.
Ne ovat aika vahvoja lääkkeitä, ja niistä on syytä lääkäreille kertoa.
Silmätipan tiputtaminen on helppo oppia.
Jos on ongelmia, se menee nenään ja maistuu suussa, -
kannattaa tiputtamisen jälkeen ottaa paperinenäliina -
ja painaa kevyesti 10-20 sekuntia.
Paina sisäkulmasta, ettei se pääse kyynelkanaviin.
20 sekunnissa se on tarpeeksi imeytynyt ja ylimäärä jää paperiin.
Silmää voi pitää tipan tiputtamisen jälkeen n. 20 sek. suljettuna.
Sitten on erittymistä vähentävät lääkkeet. En mene niihin, -
mutta niitten käytöstä kannattaa ilmoitella muille lääkäreille.
Silmänpaineleikkauksia tehdään, mutta tarve on vähentynyt, -
kun lääkkeet ovat kehittyneet.
Jos kädet vapisevat, ettei saa tippaa, voi ottaa vanhat silmälasit -
ja pyytää optikkoa poraamaan niihin pienen reiän.
Selinmakuulla sihtaa kärjen reiän kohdalle.
Kun painat siitä, se tipahtaa just silmän päälle.
Siten se on turvallista, ettei vapisevalla kädellä sohita silmää.
Siis reiän kohdalle vanhojen lasien päälle ja siihen tippa, niin sujuu.
Iän karttuessa kannattaa käydä silmälääkärillä 5 vuoden välein.
Eläkeiässä kannattaisi satsata silmiin niin, -
että käy siellä vaikka 2 vuoden välein.
Suositus olisi, että jos olet eläkkeellä ja silmät kunnossa, -
ei ole haitaksi, jos kävisit tarkistuksissa 2 vuoden välein.
Silloin mahdollinen glaukooma saadaan hallintaan.
Näin meidän kannattaa huolehtia erittäin hyvin -
silmästämme ja sen hyvinvoinnista.
Siinä on turha säästää, koska ongelmat ovat tavattoman hankalia, -
jos pääsee putkinäkö kehittymään.
Lukeminen ja tarkka työ onnistuu, mutta liikkumisessa tulee ongelmia.
Kävelynäkö ja muu; et enää hallitse kuvaa. Se on tosi salakavalaa.
Toinen silmä voi olla jo aika huono ja toinen vielä hyvä.
Ei sitä huomaa, koska ihminen sopeutuu kaikkeen.
Muista käydä keski-iän jälkeen silmälääkärissä 5 vuoden välein -
ja eläkeiässä 2 vuoden välein. Näin voisin suositella.
Kiitos, kun olit mukana tässä ohjelmassa.
Jatkan tulevissa jaksoissa vielä näitä tavallisimpia -
silmäsairauksia, niiden diagnostiikkaa ja hoitoa.
Arvoisa katsoja, kiitos, kun olet katsonut ohjelmaamme.
Jos jaksoista on ollut sinulle hyötyä tai iloa, voit tukea tuotantoa.
Tarkoitus on antaa selkeitä neuvoja ihmiskehon toiminnoista, -
tavallisista sairauksista ja niiden hoidosta.
Ennen kaikkea ylistämme ihmeellistä Jumalaa ja Luojaa, -
joka on valtavan ihmeellisen ihmisen rakentanut ja suunnitellut.
Jumala sinua siunatkoon.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare