Hyvät katsojat, olemme tässä ohjelmassa tarkastelleet -
vitamiineja, hivenaineita ja antioksidantteja.
Mitä enemmän tutustuu tähän valta- vaan aineenvaihduntaverkostoon, -
jossa on tuhansia entsyymejä, satoja tuhansia tuotteita -
ja 50 avainmolekyyliä tai atomia, -
sitä kunnioittavammin suhtautuu sen Luojaan ja Hänen nerokkuuteensa.
Miten Hän on pystynyt hyödyntämään -
lähes kaikkia luomakunnan avainatomeja ja molekyylejä -
ja luomaan yhteistoimintaverkoston.
Siitä voi tehdä muutamia hyvin tär- keitä ja keskeisiä johtopäätöksiä.
Jos katsoo aineenvaihduntaverkostoa vain vilaukselta tai osaa siitä, -
tajuaa heti, kuinka monimutkainen se on.
Miten mahdotonta on sen synty itsestään ilman älykkyyttä.
Siitä näkee myös, että se on joskus toiminut täysin moitteettomasti.
Nyt se toimii yskien eli siihen on tullut lankeemuksesta vaurioita.
Voimme nähdä siitä, että se on luotu nopeasti - ihan tunneissa.
Se on luotu joitakin tuhansia vuosia - mahdollisesti 6000 v. sitten.
Sen rappeutumien lukumäärä ja kertymisnopeus osoittavat, -
milloin se oli täydellinen ja montako tuhatta vuotta rappeutunut.
Siitä näkee myös, että paratiisissa syötiin virheetöntä ruokaa.
Ei tarvittu vitamiinipurkkeja.
Senkin näkee, että Nooa, Aabraham, kaikki patriarkat -
elivät varsin vanhoiksi ilman vitamiinipurkkeja.
Vasta viime vuosisatoina on vitamiinit opittu tuntemaan.
Esim. A-vitamiinia valmistettiin ensimmäistä kertaa -
minun syntymävuotenani eli nämä ovat uusia asioita.
Luomakunta on täydellinen mutta rappeutunut.
Muuten Luoja olisi tehnyt huonoa työtä, -
jos Aabrahaminkin olisi pitänyt ottaa monivitamiinia purkista.
Me tarvitsemme niitä, koska olemme osittain tärvelleet -
ravinnon sitä jalostamalla.
Meillä on sairauksia syntiinlankeemuksen takia.
Siksi on perusteltua käyttää vitamiinilisiä tietyissä tilanteissa, -
kuten näissä jaksoissa on pyritty osoittamaan.
Tässä jaksossa käsittelen vielä joitakin tärkeitä aineita.
Aloitetaan hapesta. Happea ilmakehässä on n. 21 %.
70 % hapesta tuottavat meren pieneliöt.
Happea me jokainen kulutamme n. 1 000 kg/v.
Aivot ja etenkin sydän tarvitsevat valtavasti happea toimiakseen.
Happi on aika mielenkiintoinen molekyyli.
Vapaa happi aiheuttaa palamista -
ja reagoi herkästi monien muiden aineiden kanssa.
Se ylläpitää palamista ja on useimmille eliöille välttämätöntä.
Sitä vapautuu kasvien yhteyttämi- sessä ja kuluu soluhengityksessä.
Voimme arvella, että ennen syntiin- lankeemusta ja vedenpaisumusta, -
paratiisissa oli enemmän happea. Siellä elettiin kauemmin.
Meripihkan sisällä olevista ilma- kuplista on voitu havaita, -
että happea oli 30-32 % nykyisen 21 %:n asemesta.
Sen tuotti ennen veden- paisumusta ollut runsas kasvisto.
Lisätietoa saa TV7:n julkaisemasta kirjastani Eläimet opettavat.
Siellä on hyvin pitkä selonteko tästä asiasta.
Happimolekyylihän on O2, joka muo- dostuu 2 happiatomin liitoksesta.
Happi esiintyy kaasumaisena huoneenlämmössä.
Happimuoto otsoni O3 on hyvin tärkeä yläilmakehässä.
Ilman otsonia kaikki täällä kuolisi verrattain nopeasti, -
koska otsoni suojaa meitä avaruudesta tulevalta säteilyltä.
Sen sijaan tässä meidän tasollamme otsoni on myrkkyä.
Sillä on tavallaan kaksi roolia.
Se on täällä alhaalla paha ympäristömyrkky -
ja suurina pitoisuuksina tappava.
Myös suuremmissa paineissa happi voi olla myrkyllistä.
Happea käytetään suuressa painees- sa esim. häkämyrkytyksen hoitoon.
Tosin äskettäin löytyi eräs aine, jolla voi hoitaa häkämyrkytyksiä.
Häkä on kiero aine. Siihen kuolee Suomessa n. 100 ihmistä/v.
Tulipaloissa he eivät pala, vaan nukkuessaan kuolevat häkään, -
joka on hajutonta ja mautonta, eikä sitä siis voi aistia.
Siksi palovaroittimissa tulisi olla häkävaroitustoiminto.
Se voisi pelastaa teoriassa jopa 100 henkeä vuodessa.
Tietyt hapen johdokset, kuten otsoni, vetyperoksidi, -
hydroksyyli, radikaalit ovat myös hyvin myrkyllisiä.
Näitä syntyy palamisessa. Ruoan syöminen on niin kuin palamista.
Jos poltamme ranskanleipää ja pullaa ylen määrin, -
niin se palaa ilman suojaravinteita -
ja vapauttaa tuhoisia happiradikaaleja.
Happi on tietysti elämän kannalta tärkein alkuaine -
ja monille eliöille elinehto.
Tietysti meillä on myös anaerobeja ja rikkibakteereita, -
joille happi on myrkky, mutta se on mitalin toinen puoli.
Hapen roolin palamisessa selvitti vasta Lavoisier, -
joka osoitti virheelliseksi aiemmin kehitellyn Phlogiston teorian.
Niin tiedekin menee eteenpäin. Ei siitä niin kauan ole, -
kun hapen palamisprosessikin selvisi.
Happea on kaikissa elämän molekyyleissä, eliöissä, -
esim. valkuaisaineissa, hiilihydraateissa, rasvoissa -
ja myös epäorgaanisissa aineissa.
Se on maankuoren yleisin alkuaine.
Mitokondriot käyttävät happea tuot- taakseen meille bensaa eli ATP:tä.
Ihminen toimii ATP-bensan avulla kuin auto.
Mitokondriot tuottavat sitä meille päivässä oman painomme verran.
Se on iso tankillinen bensaa.
Mitokondrioista muuten näkee, että Raamattu on totta.
Ne periytyvät aina äidin, naisten kautta seuraaville sukupolville.
Näitä äidiltä saatuja ihmissolujen mitokondrioita tutkimalla -
on osoitettu, että kaikilla ihmisillä on ollut sama äiti.
Elinikä on lyhentynyt siksi, että mitokondriot rappeutuvat, -
koska eivät saa isältä uutta geneettistä materiaalia.
Siitä voi laskea sen, mitä tiede- miehet eivät mielellään julkaise.
Ihminen on ollut täällä n. 6 000 vuotta.
Se nähdään mitokondrion rappeutumisesta.
Tämähän oli sensaatio, kun se julkaistiin -
muistaakseni v. -97 Nature Genetics -tiedelehdessä.
Siitä nousi valtava haloo, mutta niin se vaan on, -
että Luojan tuotteissa on luomis- päivämäärä - sitä myöntämättäkin.
Meissäkin on "parasta ennen" -päiväys -
tai takuu toimia 70-80 vuotta, niin kuin Psalmissa sanotaan.
Se pitää ihan paikkansa.
Happi on meille tärkeä. Käytämme sitä jokainen peräti 1 000 kg/v.
Kasvit sen meille tuottavat.
Sydän käyttää happea valtavia määriä, -
jopa 15 ml/min./100 g sydänlihasta.
Se voi rasituksesta nousta jopa 7-kertaiseksi.
Hapen rooli on siis hyvin kompleksinen ja moninainen.
Hapen palamistuotteet ovat meille vaarallisia.
Hapen palamistuotteet voivat joissakin elimissä myös -
säädellä ko. elimen verivirtausta.
Verivirtauksessa sydän kuuntelee eri kudosten komentoja -
ja pumppaa sinne verta kulloisenkin tarpeen mukaan.
Jos se koko ajan pumppaisi joka kudokseen yhtä paljon, -
se jaksaisi tehdä sitä vain muutaman viikon.
Meillähän on antioksidanttien armeija -
tätä palamista säätelemässä.
Olemme näissä jaksoissa aiemmin puhuneet siitä, -
että antioksidantti on hyvä palo- kunta ruiskuttaessaan vettä -
elimistössä tapahtuvan palamisen päälle.
Jos antioksidantteja syödään liikaa, -
niistä tulee palamista edistäviä pro-oksidantteja.
Ylenmääräiset liialliset antioksidantit ovat siis vaarallisia.
Hapen symboli on O, ja sen jälkeen tulee P eli fosfori.
P tulee sen englanninkielisen nimen alkukirjaimesta.
Fosfori on maapallon yleisimpiä alkuaineita.
Vapaana alkuaineena valkoinen fosfori on erittäin myrkyllistä.
Fosfori on meille kuitenkin hyvin tärkeä.
Eräät ravinnosta saatavat fosfori- yhdisteet ovat ihan välttämättömiä.
Ne toimivat energia-aineenvaihdun- nassa ja happo-emäs -säätelyssä.
Tarvitsemme fosforia n. 600 mg/vrk.
Se muodostaa kalsiumin kanssa kalsiumfosfaatin, jota on luissa.
Sen tarve on siis n. 600 mg/vrk.
Suomalaiset naiset saavat sitä n. 1 300 mg/vrk -
ja miehet n. 1 700 mg/vrk.
Suosituksiin verrattuna fosforia saadaan aivan riittävästi.
Määrä on vaarallinen kroonista munuaissairautta sairastaville, -
mutta muuten yleensä ei.
Munuais- ja dialyysipotilailla fosforirajoitus on -
yleensä korkeintaan 800 mg/vrk.
Seuraavaksi P:n jälkeen tulee kirjain Q eli ubikinoni -
eli koentsyymi Q10 - tämmöinen muodissa oleva lisäravinne.
Se on rasvaliukoinen molekyyli ihmiselimistön kaikissa soluissa.
Sitä on pieniä määriä monissa elintarvikkeissa -
ja erityisesti sisäelimissä (sydän, maksa, munuaiset), -
lihassa, soijaöljyssä, sardiineis- sa, makrillissa, maapähkinöissä.
Lisäksi ubikinonia muodostuu ihmisen maksassa jatkuvasti.
Tarvitaanko sitä ravintolisänä?
Ikääntyminen, sairaudet ja tietyt lääkkeet alentavat sen tuotantoa.
Ubikinonia muodostuu ihmisellä eniten 20-vuotiaana.
Sen jälkeen maksan tuotanto alkaa hitaasti pienentyä.
Aleneminen näkyy esim. siinä, että silmän verkkokalvon (retinan) -
kuivapainoa kohti -pitoisuus on alle 30-vuotiaana n. 42 nanomoolia.
Yli 80-vuotiaana se on vain 24, -
eli se vähenee aika jyrkästi.
Toisin sanoen ubikinonin pitoisuus verkkokalvossa vähenee yli 40 %.
Tämä saattaa myötävaikuttaa verkkokalvon rappeutumiseen.
Eräs tärkeimpiä syitä verkkokalvon rappeutumiseen on tupakointi.
Jos haluaa näön säilyvän hyvänä, ei kannata todellakaan tupakoida.
Ubikinoni toimii koentsyyminä eli entsyymin käynnistäjänä -
mitokondrioissa eli voimalaitoksissa tapahtuvassa -
ATP:n eli meidän bensan muodostamisessa.
Se on siis erittäin tärkeä solujen energiatuotannossa.
Sydänlihashan käyttää energiaa tavattoman paljon, -
ja ubikinoni on erityisen tärkeä sydämen toiminnalle.
Ubikinonia voidaan käyttää 150-300 mg/pv.
Sitä on kokeiltu myös migreeniin, ja jotkut kokevat sen hyväksi.
Suurien ubikinoniannosten väitetään hidastaneen -
mm. Parkinsonin taudin ja Alzheimerin taudin etenemistä.
Urheilijatkin saattavat käyttää ubikinonia.
Sen ei ole varsinaisesti todettu parantavan urheilusuorituksia, -
mutta se voi ehkäistä urheilijoiden lihasvammoja. Näin on väitetty.
Lihasvammoja osoittavat arvot verestä, esim. kreatiinikinaasi, -
myoglobiini ja lipidiperoksidaasit jäävät merkittäväksi alemmiksi -
urheillessa ubikinonia käyttäneillä verrattuna lumevalmisteeseen.
Ubikinoni voi terveillä parantaa autonomisen hermoston toimintaa -
ja edistää rasvan palamista.
Tutkimukset ubikinonin vaikutuk- sesta sydämen vajaatoiminnassa -
ovat ristiriitaisia.
Sydämen vajaatoimintaa potevilla veren alentunut ubikinoni -
saattaa olla sydänkuoleman itsenäinen riskitekijä.
Samoin kolesterolilääkkeinä käytetyt statiinit, -
joita on paljon parjattu lihasvaikutuksista, -
näyttäisivät alentavan ubikinonin määrää elimistössä.
Onkin esitetty, että ubikinoni voisi statiinien syöjillä ehkäistä -
statiinin aiheuttamia lihashaittoja.
Ubikinonilla on siis myös antioksidatiivista vaikutusta.
Se estää hapen palamisessa vapautuvien vapaiden radikaalien -
aiheuttamia kudosvaurioita ja LDL-kolesterolin hapettumista.
Se on siis kolesterolin kannalta edullinen.
Elimistö osaa sitä itsekin valmistaa.
Onko sitä siis välttämätöntä syödä? Sitä tutkitaan ja pohditaan.
Japanissahan sen käyttö on hyvin suosittua.
Sitten jokunen sana rikistä. Sitä esiintyy sekä vapaana alkuaineena -
että erilaisina yhdisteinä luonnossa.
Rikki on aivan keskeisen tärkeä alkuaine kaikille eliöille.
Sitä tarvitaan tiettyjen amino- happojen proteiinin osana.
Ne muodostavat rikkisiltoja, -
jotka ovat koneiden rakentamisen kannalta välttämättömiä.
Ne mahdollistavat nanokoneen tai entsyymin rakenteen.
Myös sähkönsiirto- eli elektroni- siirtoketjussa elimistössä -
esiintyy rauta-rikki -komplekseja.
Kasvi ottaa rikin maasta sulfaatti- ioneina, ja sitä on lannoitteissa.
Rikin puute näkyy kasveissa etenkin nuorten lehtien kellastumisena.
Monet lääkkeet sisältävät rikkiä, kuten esim. penisilliini.
Sitten seleeni. Se oli aikanaan aika kiistelty hivenaine.
Sitä esiintyy maankuoressa n. 9 g/tonni.
Seleenin lähteet: kala, liha, sienet, maito, kananmuna, vilja, -
seesamin siemenet, linssit, soijatuotteet, munuaiset, pavut, -
herneet, poron maksa ja liha.
Seleeni toimii myös antioksidanttina.
Sitä tarvitaan lihasten toiminnan ylläpitoon, -
vasta-aineiden muodostukseen immunologiassa, -
lihasten hapensaannin edistämiseen ja raskasmetallien sitomiseen.
Seleenivaje voi johtaa sydänlihaksen rappeumaan ja lihasheikkouteen.
Liiasta seleenistä voi tulla hiustenlähtöä, -
kynsien epämuodostumista, pahoinvointia, ihottumaa -
ja ääreishermojen tulehdusta.
Luomutuotteissa yleensä on vähemmän seleeniä, -
koska luomutuotteisiin ei laiteta seleeniä sisältäviä lannoitteita.
No, tina. Sitä on maankuoressa n. 40 g/tonni.
Tinan lähteitä ovat herne ja kaura.
Tina on välttämätöntä eläimille. Merkitys ihmisille on epäselvä.
Sitten on vanadiini.
Sitäkin elimistö tarvitsee, mutta hyvin vähän.
Ihmiselimistö tarvitsee vanadiinia hyvin vähän, -
eikä sitä tarvitse ottaa lisäravinteena.
Vanadiinin tehtävä elimistössä on edistää kudosten kasvua.
Se alentaa verensokeria ja osallistuu punaverisolujen tuotantoon.
Vanadiinia saa mm. kaloista, äyriäisistä, juureksista, -
maksasta ja oliiviöljystä.
Vanadiinia on maaperässä vanadiini- hapon suoloina n. 150 g/tonni.
Se on myös eläimille välttämätön hivenaine.
Vanadiinin puute voi aiheuttaa -
eläinten kasvu-, rasva-aineen- vaihdunta- ja syntyvyyshäiriöitä.
Sitten mennään X:ään. Otin mukaan kaikkia kiinnostavan ksantiinin.
Sitä on eläinten kudoksissa, tietyissä kasveissa, -
mutta myös kofeiinissa, kahvissa ja teessä.
Nämä ovat kasviperäisiä piristeitä.
WADA on kieltänyt ne kaikki dopingina kahvia lukuun ottamatta.
Eliöt tuottavat ksantiinia itse.
Sillä on terveysvaikutuksia. On käynyt ilmi, -
että kahvia ei pidä hyljeksiä, vaan juoda 3 kuppia/pv.
Se on antioksidantti -
ja 3 kuppia/pv vähentää 1/5:lla sydämen vajaatoiminnan riskiä.
Lisäksi se ilmeisesti vähentää diabetes- ja dementiariskiä.
Lopuksi puhutaan sinkistä. Sinkki on ihmiselle välttämätön hivenaine.
Sitä pitää saada ravinnosta joka päivä, -
koska elimistö ei toimi normaalisti ilman sitä.
Koska sinkki ei varastoidu elimistöön, sitä pitää saada joka päivä.
Se on välttämätön normaalille kasvulle ja kehitykselle.
Se auttaa vastustamaan infektioita ja edistää yleistä vastustuskykyä.
Se edistää haavojen paranemista ja haju- ja makuaistin toimintaa, -
pitää hiukset ja kynnet terveinä, auttaa ihoa pysymään terveenä, -
ja ylläpitää oikeaa testosteronitasoa.
Ennen käytettiin ja vieläkin käytetään sinkkiliimasidoksia -
haavojen ja säärihaavojen hoidossa.
Sinkkipastaa käytettiin aikaisemmin esim. huuliherpeksen hoidossa.
Sinkin lähteitä ovat liha, maksa, kananmunat, maapähkinät, -
täysjyvät, osterit, maitotalous- tuotteet, herneet ja pähkinät.
Sinkkiä on entsyymeissä, ja sitä tarvitaan -
haavoihin, kasvuun ja ihon eheyteen.
Se on tärkeä perimän DNA-molekyylin säätelyssä.
Puutos voi hidastaa kasvua ja aiheuttaa makuaistin vajavuutta, -
ihottumaa, haavojen hidasta paranemista, -
heikentynyttä puolustuskykyä, viivästynyttä puberteettia -
ja sukurauhasten toiminnan vajavuutta.
Liika sinkki voi aiheuttaa punasolujen pienikokoisuutta, -
valkosolujen vähyyttä ja huonontunutta vastustuskykyä.
Sekä sinkin puutos että liikasaanti voivat molemmat johtaa anemiaan.
Missä muodossa sinkkiä kannattaisi ottaa?
Selkein tutkimusnäyttö on imeskelytabletille (!) -
jossa se on sinkkiasetaattina, -
mutta sinkkiglukonaattikin on toimiva muoto.
Oleellista lisäsinkin ottamisessa on -
hidas imeskely eli että tabletti liukenee suussa pitkään.
Sinkkiä myydään myös suihkeena, ja se lienee yhtä tehokasta.
Paljon on puhuttu flunssan hoidosta.
On sanottu, että flunssaa voi hoitaa ottamalla -
3 päivää 1 g x 6 C-vitamiinia.
Sinkki on laitettu siihen samaan.
3 tutkimuksessa on osoitettu, -
että sinkkiä 80 mg/pv lyhensi flunssan kestoa keskim. 3 päivää.
Markkinoille on tullut poretabletti, -
jossa on 1 000 mg C-vitamiinia -
ja 15 mg sinkkiä.
Jos ottaa poretabletteja tasaisin väliajoin päivän mittaan 6 kpl, -
niin siitä voi olla hyötyä taistelussa flunssaa vastaan.
Piilevää sinkin puutetta on vaikea todeta.
Vakava sinkkivaje on harvinaista. Piilevää lienee jonkin verran.
Sinkki on todella iso pelaaja, -
koska se vaikuttaa n. 90 entsyymin toimintaan -
ja auttaa solujen muodostumisessa.
Se on valtavan keskeinen alkuaine.
Sinkkiä pitää saada päivittäin, koska se ei varastoidu elimistöön.
Alle 1/2-vuotiaat saavat yleensä tarpeeksi sinkkiä -
äidinmaidosta tai äidinmaidon korvikkeesta.
Sinkin tarvetta lisäävät raskaus, imetys, vegaaniruokavalio, -
raskas fyysinen työ, imeytymis- häiriöt ja krooniset taudit.
Keskimäärin Suomessa saamme ravinnosta riittävästi sinkkiä.
Vegaanit tarvitsisivat 30 % enemmän, -
koska he kärsivät helpommin sinkin puutteesta.
Sitä voi myös ottaa, jos on akne, raskaus, imetys, vegaanius, -
laihdutus, yksipuolinen ruokavalio, imeytymishäiriöt.
Yliannostus on kuitenkin poissuljettava.
Tämä koskee näitä kaikkia, että liikaa niitä ei pidä syödä.
Lievä sinkinpuute lienee Suomessa yleisempää -
huonosti syövillä lapsilla ja vanhuksilla.
Pyri syömään mahdollisimman monipuolisesti.
Ruokavaliota vaihdellen ei yleensä murheita näiden kanssa tule.
Hyvä katsoja, kiitos, että olet seurannut ohjelmaamme.
Mikäli näistä ohjelmista on sinulle hyötyä, -
ja haluat tuotantoa jatkettavan, -
voit soittaa tukinumeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on n. 10 euroa. Voit myös laittaa maksun -
ruudussa näkyvälle tilille viitenumeroineen.
Silloin tuki kohdistuu näiden ohjelmien tuottamiseen.
Kiitos, kun olit mukana.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare