Hyvät katsojat, viime jaksossa puhuimme magnesiumista.
Magnesium on osoittautunut niin tärkeäksi kivennäisaineeksi, -
että jatkan siitä hieman vielä uutta lisätietoa.
Magnesiumia myydään paljon lisä- ravinteena, mutta tarvitaanko sitä?
Tämä on erittäin perusteltu ja hyvä kysymys.
Magnesium on niin yleinen ravintoaine, -
että tervettä, monipuolisesti syö- vää ei puutteen pitäisi uhata.
Mutta! Ruokavaliossa on tapahtunut muutoksia, -
ja ne saattavat vähentää saantia yllättävästi.
Suomessa väestön magnesiumin saanti on laskenut -
muutaman sukupolven aikana noin puolella.
Tämä johtuu juuri siitä seikasta, -
jota olemme näissä jaksoissa pitäneet esillä.
Kuidun ja magnesiumia sisältävien ravintoaineiden saanti -
on sekin puolittunut aiemmasta.
Syynä on se, että olemme vaihtaneet ruisleivän vaaleaan leipään, -
josta on usein poistettu jyvän kuoriosa.
Viljan magnesium on jyvän kuoriosassa.
Kun se jalostamalla tai poispuhdistamalla tärvellään, -
tuotteen magnesiumpitoisuus vähenee selvästi.
Vaikuttaa siltä, että vaikka vakava magnesiumin puute on harvinainen, -
voi olla ja varmaan onkin niin, että osa suomalaisista kärsii -
magnesiumin lievästä, ns. subkliinisestä puutteesta.
Se on sikäli salakavala tilanne, ettei aiheuta näkyviä oireita, -
mutta voi ajan mittaan olla osallinen monissa terveysongelmissa.
Mihin sairauksiin tai vaivoihin magnesiumin puute liittyy?
Sitä on epäilty osalliseksi mm. kohonneeseen verenpaineeseen, -
sepelvaltimotautiin, diabetekseen, aivoverenkiertohäiriöihin, -
päänsärkyyn ja krooniseen kipuun.
Melkein kaikkien lueteltujen vaivojen yhteinen nimittäjä on -
myös kohonnut verenpaine.
Magnesiumin tehoa ko. vaivoihin on tutkittu eri hoitotutkimuksissa, -
mutta tulokset ovat vaihdelleet.
Hollantilaistutkimuksen mukaan liian pieni magnesiumin saanti -
voi altistaa sydänsairauksille.
Myös tuore 16 tutkimuksen yhteisanalyysi päätyi siihen, -
että magnesiumin puute on yhteydessä sydänongelmiin.
Moni käyttää magnesiumlisää myös lihaskramppeihin, ns. suonenvetoon.
Tehoa kramppeihin ei ole todettu pätevillä tutkimuksilla, -
joten kokeilijan on luotettava omiin tuntemuksiinsa.
Usein se tuntuu auttavan.
Milloin magnesiumlisää kannattaa harkita?
Erityisesti silloin, jos ruokavalio on hyvin yksipuolinen -
tai henkilö kärsii jostakin imeytymishäiriöstä.
Imeytymishäiriösairaus haittaa ravintoaineiden pääsyä elimistöön.
Tällainen sairaus on esim. geliakia.
Lisäksi runsas virtsaneritys poistaa elimistöstä magnesiumia.
Nesteenpoistolääkkeitä käyttävien kannattaa ottaa tämä huomioon.
Samoin, jos diabeetikon sokeri- tasapaino ei ole kohdallaan, -
virtsaneritys on lisääntynyt ja vie mukanaan magnesiumia elimistöstä.
Magnesiumin puutehan on sinänsä harvinaista, -
koska munuainen säätelee sen poistumista hyvin tarkasti.
Mutta pitkään jatkunut puutteellinen ruokavalio -
tai magnesiumin menetys eri syistä, -
kuten juuri nesteenpoistolääkkeet, voi johtaa magnesiumvajeeseen.
Aika yleinen syy on krooninen alkoholinkäyttö.
Se sekoittaa elimistön kaikki kivennäiset.
Näitä potilaita hoitaneena labora- torioliuska on huimaa luettavaa.
Mitä oireita magnesiumin puutteesta voi tulla?
Ne ovat yleensä huono ruokahalu, pahoinvointi, väsymys, heikkous.
Voi olla pistelyä, lihaskramppeja, jopa persoonallisuuden muutoksia, -
rytmihäiriöitä ja rintakipuja.
Jos magnesiumin puute on huomattavaa, -
siitä voi olla sivuhaittana matala veren kaliumpitoisuus.
Tällöin aiemmin puhuttu homeostaasi -
eli kokonaisuuden säätely elimistössä horjuu.
Puutetta aiheuttavat vatsataudit, joihin liittyy ripulitaipumusta -
tai rasvojen huonoa imeytymistä, esim. Crohnin tauti, -
geliakia, erilaiset vatsatulehdukset.
Nämä voivat siis aiheuttaa puutetta.
Myös jokin ohitus suolistossa voi aiheuttaa magnesiumvajeen.
Kuten mainittiin, 2-tyypin diabeetikoilla sokeriepätasapaino -
voi viedä virtsan mukana liikaa magnesiumia elimistöstä.
Tästä voi tulla ongelmia.
Ja alkoholisteilla on vakavia vitamiinin puutoksia muitakin, -
mutta myös mm. magnesiumin puutetta.
Varttuneemmat ihmiset usein saavat ravinnosta vähemmän magnesiumia.
Sen imeytyminen suolistosta on varttuneella iällä heikentynyt.
Myös ikääntyneitten munuaisten kaut- ta poistuu enemmän magnesiumia.
Vanhemmilla henkilöillä on usein sairauksia, -
joissa käytetään aika paljon nesteenpoistolääkkeitä.
Tällainen sairaus on esim. sydämen vajaatoiminta.
Ajattelin luoda pienen katsauksen tähän,
mitä magnesiumin puutteesta tai piilevästä vajeesta voisi seurata.
Tämä on tärkeää, koska, niin kuin totesin, -
magnesiumin saanti on meillä parin sukupolven aikana puolittunut.
Magnesiumin puutteeseen on liitetty todellakin verenpainetauti, -
useat sydänvaivat, 2-tyypin dia- betes, luuston haurastuminen, -
migreeni ja päänsäryt.
Magnesiumlisä näyttäisi vaikuttavan -
hiukan verenpainetta alentavasti.
Jopa 5-3 mmHg:iä alempi verenpainetaso -
voisi olla mahdollinen.
Tosin tätä on vaikeaa osoittaa magnesiumin ansioksi.
Jos lisätään magnesiumia sisältäviä ravinteita, -
niissä on myös mukana kaliumia ja kalsiumia,
jotka myös vaikuttavat verenpainetta madaltavasti.
Mitä sepelvaltimotautiin tulee, näyttää siltä, -
että jos magnesiumia on veressä riittävästi, -
sepelvaltimotaudin riski pienenee.
Jos magnesiumia tulee n. 250 mg/pv, -
niin on selvästi pienempi riski saada sepelvaltimotauti.
On arveltu myös, että magnesium- tason korjaaminen hyvälle tasolle -
vähentäisi aivoverenkierto- häiriöiden riskiä.
Jos verenpaine laskee, myös ko. häiriöiden riski loogisesti alenee.
Luustossa on tehty tutkimuksia, jotka viittaavat siihen, -
että magnesiumin lisäsaanti saattaisi lisätä -
luiden mineraalivahvuutta varttuneella iällä.
Näin on erityisesti menopaussin ohittaneilla varttuneilla naisilla.
Eräs tutkimus osoitti, että jos saadaan 290 mg magnesiumia, -
niin silloin luiden heikkeneminen selvästi vähenee.
Mielenkiintoista on myös, -
että migreenissä pieni magnesium- lisä voi olla hyödyksi.
Tässä pitää tietysti miettiä, onko kyseessä migreeni -
vai onko se lievästi kohonneen verenpaineen aiheuttama päänsärky.
Pienestä magnesiumlisästä saattaa siis olla migreenissä hyötyä.
Entä jos magnesiumia otetaan liikaa?
Käsitellyissä vitamiineissa, hiven- aineissa ja antioksidanteissa -
on haettu optimaalista, parasta mahdollista tasoa -
myös muihin vastaaviin aineisiin verrattuna.
On todettu, että liika on haitaksi ja liian vähän on haitaksi.
Liikasaannin riskejä voisi lähinnä olla, -
että tiettyjen ulostuslääkkeiden runsas magnesium aiheuttaa ripulia.
Se ei nyt ilmeisesti ole kuitenkaan oleellisen vaarallista.
Joissakin harvoissa tapauksissa magnesium voi olla haitallista.
Näin silloin, jos munuaistoiminta on jostain syystä heikentynyt.
Sitten on luukato- tai osteopo- roosilääkkeet, kuten bifosfonaatit.
Magnesiumia pitäisi ottaa 2 tuntia ennen tai jälkeen -
tiettyjä luuta vahvistavia ja luun mineraalimäärää lisääviä lääkkeitä.
Sitten on protonipumpun estäjät, närästyslääkkeet, -
jotka mahdollisesti aiheuttavat magnesiumvajetta.
Jos on refluksia eli jatkuvasti tulee happoa suuhun, -
niin vuosikausia käytetään protonipumpun estäjiä.
Silloin voi sivuvaikutuksena tulla magnesiumpuutetta.
Tähän pitäisi kyllä kiinnittää huomiota.
Sitten mennään M-kirjaimessa eteen- päin ja päästään mangaaniin.
Elimistössä on sellaistakin ainetta kuin mangaania.
Se sijaitsee luustossa, maksassa, rauhasissa ja verisoluissa.
Solun sisäinen mangaani on solun voimalaitoksissa, mitokondrioissa.
Mangaani on välttämätöntä kaikilla tutkituilla eläinlajeilla.
Se toimii erilaisten entsyymien aktivaattorina.
Tunnetaan 2 mangaania sisältävää tärkeää entsyymiä, nanokonetta, -
joissa mangaani on tärkeä.
Mangaanin tarvetta ei ole pystytty tarkkaan määrittämään.
Keskimääräinen saanti ruoasta lienee n. 2-3 mg.
Hyviä mangaanilähteitä ovat esim. täysvilja ja tee.
Pohjoismaista saantisuositusta ei mangaanille ole, -
mutta Yhdysvalloissa saantisuositus aikuisille on 2-5 mg.
Mitä seuraa mangaanin puutteesta tai yliannostuksesta?
Mangaanivajetta ei ole normaali- väestössä koskaan havaittu.
Ilmeisesti sitä saadaan ravinnosta tarpeeksi.
Elimistön mangaanipitoisuuden säätely vaikuttaa olevan -
hyvin tarkkaa - niin kuin kaikkien näiden säätely.
Kehossa on säätelymekanismit, jotka tarkasti valvovat pitoisuuksia.
Se on hyvin mielenkiintoinen ja monimutkainen kokonaisuus.
Mangaani ei vaikuta myrkylliseltä aineelta.
Jopa 10 mg:n tilapäisannokset eivät ole aiheuttaneet mitään oireita.
Mangaanin jälkeen seuraava aine on molybdeeni.
Tämä onkin hyvin jännittävä ja erikoinen aine.
Molybdeeni on alkuaine, -
jonka lähteitä ovat maito, koko- jyvätuotteet, lehtivihannekset, -
kananmuna, peruna, palkokasvit sekä sian-, lampaan- ja naudanliha.
Molybdeeni toimii koentsyyminä tietyissä tärkeissä entsyymeissä.
Mikä on koentsyymi? Solussa on tuhansittain koneita.
Kone eli varsinainen entsyymi, sylinteriblokki, tarvitsee -
koentsyymiksi venttiilikopan päälle.
Näin se lähtee pyörittämään aineenvaihduntamekanismeja -
nopeudella 60 000 tuotetta/min.
Ilman koneistoa (entsyymiä ja ko- entsyymiä) reaktio kestäisi kauan.
Jos oletettaisiin, että se tapahtuisi ilman koneita, -
yhden tuotteen valmistus voisi kestää vaikka miljoona vuotta.
Tämän koneen avulla saadaan 60 000 tuotetta minuutissa.
Luomakunnan orkesterissa toimii 5 000 erikoiskonetta, -
joista jokainen tarvitsee venttiilikopan siihen päälle, -
ja ne tuottavat satoja tuhansia tuotteita.
Joku on siis luonut tämän. Jos otat yhden pois, niin kaikki kaatuu.
Nämä mutkikkaat systeemit eivät voi olla kehittyneet itsestään.
On täysin järjetöntä väittää niin.
Mitä molybdeeni tekee? Se edistää kuparin hyödyntämistä elimistössä.
Jos sitä puuttuu, puute voi aiheut- taa sydämen tiheälyöntisyyttä, -
päänsärkyä, pahoinvointia ja tajunnantason alenemista -
sekä kuparin puutosta.
Molybdeeni on äärimmäisen tärkeä, ja mielenkiintoista on, -
että Luoja on laittanut sen sinne tällaiseksi avainalkuaineeksi.
Jos molybdeeni otetaan pois, kaikki kaatuu.
Tässä me tulemme typen hyväksikäyttöön.
Ilmakehästä on 79 % typpeä. Se on siellä N2-typpimolekyyleinä.
Sen saaminen luomakunnan käyttöön onkin hyvin mielenkiintoista.
Sitä varten Jumala on luonut salamat. Niitä tarvitaan siihen, -
että salama lyö ja pudottaa typpeä alas.
Juuristobakteerit muokkaavat typen sitten elämän käyttöön.
Koko systeemi pyörii tavallaan yhden avainalkuaineen ympärillä.
Molybdeenia tarvitsevat ainakin 50 tunnettua bakteerientsyymiä.
On äärimmäisen mielenkiintoista havaita tieteellisesti, -
kuinka verkosto luonnossa eli kasvit, bakteerit, -
sienet, eläimet toimivat.
Jos bakteereilta otetaan pois yksi molybdeeni, -
niin kaikki romahtaa. Jumalan suunnittelutyö on nerokasta.
Molybdeeni on siis välttämätön kaikelle elämälle.
Sitten M-kirjaimen jälkeen tulee N. Mennään nikkeliin.
Nikkeli vaikuttaisi olevan elintärkeä hivenaine rotille, -
mutta ihmiselle tästä ei ole samanlaista varmuutta.
Rotilla se voi estää raudan imeytymistä -
ja alentaa punasolujen ja hemoglobiinin määrää.
Sekin on osa tätä kokonaisuutta.
Sitten mennään piihin. Luonnossa pii esiintyy piioksidina.
Pii on välttämätön hivenalkuaine eläimille ja ihmisille.
Myös kasvien hyvinvointi on piistä riippuvainen.
Ihmisessä piitä on 0,5 g.
Piin lähteitä ovat viljatuotteet ja kasvikset.
Pii osallistuu mm. luukudosten rakennustyöhön -
sekä vahvistaa kynsiä ja hiuksia.
Sitten mennään suolaan, joka ei ole hivenaine, -
vaan hyvin tärkeä elimistön alku- aine tai tarkkaan ottaen molekyyli.
Suola on natriumkloridia. Käsittelemme sen natriumosaa.
Ongelmana Suomessa ja kaikkialla on elimistön liika natrium.
Natrium on veriplasman ja muiden solunulkoisten nesteiden pääsuola.
Veressäsi natriumia on n. 3,2 g/l -
eli jos verta on vajaa 5 l, niin sitä on 15 g.
Natriumia on satumaisen vähän - 15 g.
Ikävä kyllä me helposti syömme sitä 15 g/pv ja tuplataan sen määrä.
Tästä ei hyvää seuraa.
Oikeastaan mihinkään ei pitäisi lisätä suolaa, -
koska sitä tulee muutenkin tosi paljon liikaa mm. leivän mukana.
Katselen kauhulla ravintoloissa, kun ihmisille tuodaan annoksia.
Edes maistamatta ruokaa lisätään suolaa päälle -
ikään kuin antamaan sille jotain makua.
Tämä on ihan järjetöntä ja erittäin vaarallista.
Suolattomaan ruokaan tottuu hyvin nopeasti.
Suolaa ei kannata lisätä yhtään mihinkään, -
koska sitä tulee muutenkin aivan liikaa.
Sopiva kehon nesteiden natriummäärä on välttämätön aineenvaihdunnalle.
Siksi elimistö pyrkii säätelemään natriumarvoa tiukoissa rajoissa.
Voisin vinkkinä ruoanlaittajille sanoa, -
että jos nyt haluatte pitää sen suolasirottimen pöydässä, -
niin ruoan voi hyvin valmistaa ilman suolaa.
Silloin ruoan sisällä ei ole suolaa.
Halutessa voi näpäyttää sitä hiukan suolattoman ruoan pintaan.
Silloin saa suolan maun ilman, -
että mättää sitä ylenpalttisesti elimistöön.
Miksi suola on haitallista?
Se kiistatta kohottaa verenpainetta, -
mikä aiheuttaa pitkässä juoksussa sydämen vajaatoimintaa.
Sydän pettää, munuaiset kärsivät, -
ja voi tulla korkean verenpaineen aiheuttamia aivo-ongelmia jne.
Jos veressä on paljon natriumia, se on merkki siitä, -
että tavallaan kuivuu, saa liian vähän vettä -
tai menettää liikaa vettä munuaisten kautta virtsaan.
Terveellä ihmisellä näin ei käy. Aivojen janokeskus herää, -
ja uhkaava vedenpuute estyy juomalla.
Jos janokeskus ei toimi normaalisti tai vettä ei juoda tarpeeksi, -
seuraa nestevajaus ja hypernatremia eli liika natriummäärä veressä.
Ikäihmisillä janokeskus ei aina toimi normaalisti, -
tai heillä on joku muu syy välttää juomista.
Miehillä usein se on eturauhasen suureneminen - tai jokin muu syy.
Se on yleisin hypernatremian syy.
Nestevajaus ja liikanatrium veressä voi tulla joskus sairauksissa, -
joissa menetetään paljon nestettä tai oksentamalla tai ripuloimalla.
Mitä oireita tulee veren liiasta natriumista?
Se on tietysti janon tunne, joka tuntuun suun ja nielun kuivumisena.
Jos liikanatrium on hyvin merkittävä, -
silloin esiintyy lihasnykäyksiä, sekavuutta, -
kouristelua ja lopulta seuraa tajuttomuus.
Miten sitä hoidetaan? Syy pitää aina selvittää.
Ennen kuin ruvetaan tekemään mitään, lääkäri selvittää syyn.
Ikäihmisten hypernatremiaa voidaan ehkäistä, -
kun omaiset ja hoitohenkilöstö huo- lehtivat säännöllisestä juomisesta.
Varttuneiden henkilöiden pitäisi juoda n. 2 l nesteitä/pv.
Jos on hypernatremiaa eli natriumia liian vähän, -
siinäkin pitää aina havaittaessa tutkia, mikä syy tilanteeseen on.
Lievästi alentunut natriumpitoisuus on yleistä ikääntyneillä.
Siitä ei tarvitse huolestua eikä hoitaa sitä suolaa syömällä.
Koskaan näitä asioita ei pidä ruveta hoitamaan syömällä suolaa.
Liian vähäinen natrium ei koskaan johdu siitä, -
että ruoasta saadaan liian vähän natriumia.
Sitä saadaan aivan liikaa joka päivä.
Ruoan liika natrium kuormittaa lähinnä munuaisia, -
ja munuaiset sieltä sen heittävät ulos.
Hypernatremian syy ei yleensä ole natriumin puute, -
vaan veden ylimäärä elimistössä eli juodaan liikaa vettä.
Tavallisimmin se johtuu siitä, että todella juodaan ihan liikaa.
Ei vettä pidä juoda elimistön puhdistamiseksi.
Ei se elimistö siitä puhdistu. Se on vain kummallinen myytti.
Jotkut epilepsialääkkeet ja solu- salpaajat voivat vaikuttaa tähän.
Nesteenpoistoon käytettävät tiatsidilääkkeet -
voivat aiheuttaa hyponatremiaa.
Pelkällä vedenjuonnilla ongelmaa ei yleensä synny.
Terve henkilö voi juoda 5-10 l/pv, jos juomisaika on useampi tunti.
Normaalisti toimivat munuaiset poistavat ylimääräisen veden.
20 l vettä voi olla tappava annos. Sitä ei pidä kokeillakaan.
Mutta nopea suurten vesimäärien tai nopea oluen juonti -
voi johtaa vaaralliseen vesimyrkytykseen, -
johon liittyy vaarallinen hyponatremia.
Mitä oireita siitä tulee?
Yleensä väsymystä, voimattomuutta, päänsärkyä, -
pahoinvointia, lihaskramppeja.
Tämä sitten tarvittaessa hoidetaan sairaalassa tiputuksissa.
Merkittävissä muutoksissa lääkärin pitää aina tutkia ja selvittää syy.
Sitä ei todellakaan voida ehkäistä syömällä suolaa - ei koskaan.
Se on hyvä oivaltaa.
Aina kannatta kaupassakin katsoa, -
onko siellä esim. vähäsuolaisempaa leipää saatavilla.
Tuotteiden suolapitoisuus olisi hyvä merkitä tuotteisiin, -
niin voisi valita ja välttää liikaa suolaa.
Kiitos, kun olit mukana.
Hyvä katsoja, kiitos, että olet seurannut ohjelmaamme.
Mikäli koet nämä ohjelmat hyödyllisiksi -
ja haluat tuotannon jatkuvan, -
voit soittaa tukinumeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on n. 10 euroa. Voit myös laittaa tukimaksun -
ruudussa näkyvälle tilille viitenumeroineen.
Silloin tuki kohdistuu näiden ohjelmien tuottamiseen.
Kiitos, kun olit mukana.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare