Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Olemme puhuneet vitamiineista, hivenaineista ja antioksidanteista.
Viimeksi käsittelin D-vitamiinia, joka on hormonityyppinen aine -
ei siis sellainen vitamiini kuin B-vitamiinit, -
jotka toimivat koentsyymeinä auttamassa entsyymien suoritusta.
D:stä on paljastunut äärimmäisen mielenkiintoisia vaikutuksia -
hyvin, hyvin moniin kehon tapahtumiin.
Näitä rasvaliukoisia vitamiineja, -
joihin tämänkin jakson vitamiini E kuuluu, -
ovat A, D, E ja K.
K-vitamiinia käsittelemme myöhemmin.
Se on mielenkiintoinen ryhmä, -
ja rasvaliukoisuus vaikuttaa asiassa paljon.
B-vitamiinit ja C-vitamiinihan ovat vesiliukoisia.
E-vitamiini on yhteisnimitys 8 tokoferolille ja tokotrienolille.
Se on siis kokonainen aineryhmä.
Ne ovat siis rasvaliukoisia antioksidantteja, -
joita kehon puolustusjärjestelmä ja verisuonet tarvitsevat toimiakseen.
E-vitamiini on siis yksi näistä rasvaliukoisista, -
joita ihminen tarvitsee.
Säännöllinen käyttö - yli 1 000 mg/pv - voi johtaa -
liikasaantiin ja siihen liittyvään K-vitamiinin puutteeseen, -
josta voi seurata verenvuotoja.
Tässä on selkeä E-vitamiinin yliannostelun vaara.
Siitä voi tulla verenvuotoja.
Onkin niin, että E-vitamiinin liikakäyttö ravintolisinä on -
joissakin tutkimuksissa lisännyt kuolleisuutta.
Aina kun se tulee ruoan mukana, se on terveellistä ja turvallista.
Mielenkiintoisia uusia näkökulmia vitamiineihin ja hivenaineisiin, -
jotka kuulostavat hirveän positiivisilta ja mukavilta asioilta, -
mutta nekin voivat olla siis haitallisia.
Sana 'vitamiini' ei mitenkään takaa turvallisuutta, -
eli näissä on oltava aika tarkka ja huolellinen -
ja vältettävä yli-innokasta vitamiinien popsimista purkeista.
Mitä E-vitamiini sitten elimistössä tekee? Se toimii antioksidanttina.
Se suojelee kaikkia kehon soluja ja rasvahappoja -
aineenvaihdunnassa syntyvien vapaiden radikaalien haitoilta.
Vapaiden radikaalien haittavaikutuksista johtuu,-
että kehossa ravinto palaa "hitaammin kuin nuotiossa".
Palamisessa syntyy hapetusvaurioita ja eltaantumista.
E-vitamiini on ainoa rasvaliukoinen vitamiini, -
joka toimii kehossa antioksidanttina.
Siksi sillä on ainutlaatuinen kyky suojata elimistön rasvahappoja -
hapettumiselta ja rasvojen ja lipidien tuhoutumiselta.
Tokoferoleja on ihmisen veressä ja kudoksissa.
C-vitamiini tehostaa E-vitamiinin antioksidanttista vaikutusta.
Tutkimukset osoittavat selvästi, -
että riittävä E-vitamiinin saanti voi jopa pienentää riskiä -
sairastua verenkiertoelinten sairauksiin ja syöpään.
E-vitamiinilla on rooli -
immuunijärjestelmän toiminnassa ja DNA:n korjauksessa.
Nykyään vakavat E-vitamiinin puutostilat ovat harvinaisia.
Niitä on havaittu ainoastaan keskosilla ja potilailla, -
joilla on rasvan imeytymishäiriöitä tai harvinainen geenivirhe.
Sinkin puute ravinnossa laskee veren E-vitamiinipitoisuutta.
E-vitamiinin puute altistaa erilaisille neurologisille muutoksille.
Puutos voi oirehtia tasapaino- ja koordinaatiokyvyn heikkenemisenä, -
ääreishermoston vaurioina, lihasheikkoutena -
ja silmän verkkokalvon vaurioina.
Eläintutkimuksissa on todettu, -
että E-vitamiini toimii antikoagulanttina eli estää hyytymistä.
Tästä syystä E-vitamiinien liikakäyttöä tulisi välttää, -
koska se voi altistaa erilaisille verenvuotosairauksille.
Näin varsinkin aspiriinia käyttävien -
sekä hyytymistä tai tulppia torju- via aineita syövien on syytä olla -
aika varovaisia E-vitamiinin kanssa.
Mikä sitten olisi paras päivittäinen saanti?
Suomen ravitsemusneuvottelukunnan virallinen saantisuositus -
ns. alfatokoferolille (yksi E-vitamiinin muoto) -
on n. 8 mg/vrk naisille ja 10 mg/vrk miehille.
Lähes puolet tästä saadaan esim. viljavalmisteista ja rasvoista.
Auringonkukkaöljy on ylivoimaisesti paras E-vitamiinin lähde.
Jo 1,5 rkl/pv takaa riittävän E-vitamiinin saannin.
Muutkin kasviöljyt, margariinit ja pähkinät sisältävät E:tä runsaasti.
Pähkinöitä kannattaisikin syödä ehkä enemmänkin.
Niissä on energiaa, mutta myös paljon erittäin arvokkaita aineita.
Entä sitten nämä E-vitamiiniravintolisät?
Monet tutkimukset ovat osoittaneet, -
että ylisuuret E-vitamiinilisät lisäävät kuolleisuutta.
Tämä liittyy aiemminkin puheena olleeseen antioksidanttiparadoksiin.
Antioksidantti on kuin palokunta, -
joka vedellä hillitsee liiallista palamista elimistössä.
Se voi kuitenkin muodostua haitalliseksi, -
jos se ruiskuttaakin veden sijasta bensiiniä.
Antioksidantti voi aiheuttaa pro-oksidanttivaikutuksen, -
jos annokset ovat ylisuuria.
Näitä kannattaa siis varoa.
Terve suomalainen aikuinen, joka syö normaalia ruokaa -
ei todennäköisesti hyödy monivitamiineista mitään, -
vaan niistä voi olla jopa haittaa.
Maailman johtava lääkärilehti (Journal of AMA) julkaisi -
68 satunnaisen kokeen yhteenvedon.
Osanottajia oli peräti 232 000, -
ja yhteenveto käsitti 385 julkaisua.
Se oli aika merkittävä monen tutkimuksen yhteinen analyysi.
Meta-analyysi osoitti, että beetakaroteeni -
sekä A- ja E-vitamiinilisät saattavat lisätä kuolleisuutta.
Tämä on nyt todettu luotettavasti myös Cochrane-tutkimuksessa, -
jossa oli lähes 300 000 osanottajaa.
Nyt on kiistatta ja luotettavasti osoitettu, -
että antioksidantit lisäävät ylikäytettyinä kuolleisuutta.
Tämä vaikutus pätee siis beeta- karoteeniin ja E-vitamiinilisiin.
Tämä on vakava varoitus tällaisten aineiden ylikäytöstä.
Mitä sitten voisi tehdä?
Lähtökohta olisi, ettei sieltä purkista tarvitse ottaa mitään, -
vaan monipuolisesti syöminen on tärkeintä.
Vaihtele ja syö monipuolisesti ja ota huomioon nämä yleiset ohjeet, -
mitä ravitsemuksesta annetaan, niin pärjäät ihan hyvin.
E-vitamiini on tietysti hirmu tärkeä vitamiini, -
ja sen tarve kannattaa tyydyttää ennen kaikkea perusruoalla.
Ravintolisissä sitä saadaan tyypillisesti vain yhdessä muodossa -
eikä koko E-vitamiinipakettia, jossa on 8 alatoimijaa.
Jos sitä saa vain yhdessä muodossa ja liikaa, se ON haitallista.
Tavanomaiset ruokavaliot takaavat yleensä riittävyyden länsimaissa.
Suositus on siis naisilla 8 mg/vrk -
ja miehillä 10 mg/vrk.
Tarve on hiukan suurempi raskaana olevilla naisilla, n. 10 mg.
Imettäville naisille suositellaan 11 mg:aa.
Suositus koskee alfatokoferolia.
Vähärasvainen ruokavalio ja imeytymishäiriöt -
voivat tietysti lisätä E-vitamiinin tarvetta.
Todettakoon, että E:n saanti on keskimäärin riittävää Suomessa.
Naiset saavat sitä 8,1 mg/vrk -
ja miehet n. 10,3 mg/vrk tutkimusten mukaan.
Mitkä sitten ovat hyviä E-vitamiinilähteitä?
Vehnänalkioöljy on ylivoimaisesti paras lähde.
Siinä on E-vitamiinia 150 mg/100 g.
Ruokaöljyissä sitä on, erityisesti auringonkukkaöljyssä.
Auringonkukan siemenet ovat hyviä. Niitä voi ottaa.
Ne ovat hinnaltaankin edullisempia kuin pähkinät.
Pähkinöitä suositellaan, erityisesti manteleita ja hasselpähkinää.
Viikuna on hyvä E-vitamiinin lähde, -
samoin avokado, Suomessa hyvin suosittu ruokalaji.
Hyviä ovat tomaatti, lehtikaali, kiivi, parsakaali, kurpitsa, -
paprika, pinaatti, kananmuna, katkarapu, ankerias, ruusunmarja.
Saanti on hyvä ja E-vitamiinin puutos Suomessa hyvin harvinaista.
Jos rasvojen imeytyminen on häiriintynyt -
johtuen suolistosairauksista tai kuljetuksesta, niin sitä voi olla.
Yliannostuksesta olen jo varoittanut.
Suuret annokset voivat olla -
pitkään käytettyinä todella haitallisia.
Lyhytaikaista, tilapäistä ylisaantia ei ole todettu haitalliseksi.
Yliannostuksen oireita: pahoin- vointi, ripuli, vatsakrampit, -
väsymys, näkökentän sumentuminen, päänsärky.
Epänormaali verenvuoto ja helposti ilmestyvät mustelmat -
voivat olla oireita henkilöillä, -
joilla on myös K-vitamiinin puutos- ta tai verta ohentava lääkitys.
Jos verenvuotoa tai mustelmia tulee, -
on syytä heti ottaa yhteys lääkäriin ja selvittää, mistä on kyse.
Yksipuoliset E-vitamiinilisät ovat siis haitallisia.
Niitten ylikäyttö on kiistatta yhdistetty suurempaan kuolleisuuteen.
Alfatokoferoli on yleisin lisä- ravinteissa esiintyvä E-vitamiini.
Sitä käytetään myös säilöntä- aineena kalaöljykapseleissa.
Kun tuoteselosteissa puhutaan E-vitamiinista, -
niin usein se on pelkkää alfatokoferolia.
Muut 7 muotoa puuttuvat, vaikka siellä lukee epämääräisesti: -
luontaista E-vitamiinia tai tokoferoliuutetta.
Kannattaa katsoa, että pakkauksessa lukee 'seos'.
Alaviitteenä mainitaan silloin usein 'mixed' -
eli seos tokotrienoleja ja tokoferoleja.
Se tarkoittaa, että saadaan kattavasti kaikkia 8:aa -
samaan tapaan, kuin mitä ravinnosta saa.
E-vitamiinin jälkeen tulee F.
F-vitamiini? Onko semmoista olemassakaan?
Aikanaan luultiin, että on, -
mutta se olikin linoleenihappoa, -
joka kuuluu välttämättömiin rasvahappoihin.
Niitä ei siis luokitella vitamiineiksi, -
vaan ne ovat n6- ja n3-rasvahapot, joita me ehdottomasti tarvitsemme.
Niitä ei kuitenkaan luokitella vitamiineiksi, -
koska tarvittavat määrät ovat suuria.
Tietysti tarvitaan muutakin. Aiemmin todettiin, -
että valkuaisaineista tarvitaan 9:ää aminohappoa, -
joita elimistö ei pysty itse valmistamaan.
DHA on elintärkeä Omega-3 -rasvahappo, -
joka edistää aivotoiminnan ja näön normaalina pysymistä.
Se edistää myös sydämen normaalia toimintaa.
Omega-3 -rasvahappo eli DHA on äärimmäisen tärkeä -
3 asiassa: sydämen normaalissa toiminnassa, -
aivotoiminnassa sekä silmän ja näön toiminnassa.
Kehomme on riippuvainen elin- tärkeistä Omega-3 -rasvahapoista.
Useimmat tutkimukset osoittavat, että DHA edistää -
aivotoiminnan ja näön pysymistä normaaleina.
Mikä se DHA sitten oikein on?
DHA (dokosaheksaeenihappo) on olennainen rasvahappo.
Se on elintärkeä, jotta keho toimii parhaalla mahdollisella tavalla.
DHA on määräävä rasvahappo suurimmassa osassa elimiä.
Aivoissa ja hermostossa DHA:ta on eniten kaikista rasvahapoista.
Aivothan ovat oikeastaan varsin rasvainen elin.
Niiden hyvinvointi edellyttää, -
että saa riittävästi välttämättömiä monityydyttämättömiä rasvahappoja.
Miten DHA-rasvahapot vaikuttavat kehossamme?
Kehon solut tunnistavat ravinnosta tulevan DHA:n -
ja voivat käyttää sitä kehon keskeisiin toimintoihin.
Tämä on erityisen tärkeää aivojen toiminnalle, -
koska aivot ovat kehon rasvaisin elin, kuten totesin.
DHA:n pitoisuus on peräti 11 % -
kaikista aivojen rasvahapoista.
Rasvahapot osallistuvat useisiin eri aivotoimintoihin.
Tutkimusten mukaan DHA on tärkeä aivojen signaalivälityksessä.
Siksi se edistää normaalia aivotoi- mintaa, esim. oppimista ja muistia.
Välitetäänkö aivoissa paljon signaaleja? Kyllä todella!
Siellä on "piuhaa" 2 000 km.
Piuhapätkien päässä on töpseli, joka työnnetään aina pistorasiaan.
Aivoissa on 1 000 000 miljardia signaalien välityspistettä.
Koko ajan tieto kulkee paikasta toiseen.
Se kulkee piuhassa sähköisesti.
Töpselin liitoskohdassa välittäminen tapahtuu kemiallisesti.
Siinä on kemiallinen tapahtuma.
IBM:n insinöörit koettivat matkia sitä, mitä aivoissa tapahtuu.
Ihmisen aivoissa tapahtuu signaalivälitystä siis joka hetki.
Jos siitä tehtäisiin simulaattori, aivotoimintaa matkiva laite, -
niin pelkästään simulaattori kuluttaisi sähköä yhtä paljon -
kuin 8 täydellä teholla toimivaa ydinvoimalaa.
Semmoinen laite meillä on korvien välissä.
Se tarvitsee näitä arvokkaita, hienoja, -
monityydyttämättömiä välttämättömiä rasvahappoja.
DHA edistää siis aivotoimintojen pysymistä normaalina -
vaikuttaen esim. oppimiseen ja muistiin.
Sydämen kannalta ne ovat kovin tärkeitä myös, -
koska rasvat ovat solupintojen rakennuspalikoita kehossamme.
Solukalvo on joustava. Se ei ole kova kuten kasveilla, vaan joustaa.
Riittävä määrä tyydyttämättömiä rasvoja Omega-3 -muodossa -
pitää solun pintaa joustavana.
Siksi DHA edistää aivojen lisäksi myös sydämen normaalia toimintaa.
Hyvin tärkeä asia, jota ei heti tule ajatelleeksi, on näkeminen.
Silmän verkkokalvon rasvahapoista 9 % on DHA:ta.
DHA on tärkeä silmän motoreseptorien toiminnalle.
Motoreseptorit ovat valoherkkiä vastaanottosoluja.
250 mg DHA:ta päivittäin edistää näön pysymistä normaalina.
Silmänpohjassakin tapahtuu valtavasti asioita.
Silmä on kuin ikkuna, josta aivot kurkkivat ulos.
20 % syömämme ruoan energiasta menee siihen, -
että työstetään liikkuvaa värikuvaa silmän pohjassa.
Kun katsot TV-ruudussa liikkuvaa värikuvaa, -
silmänpohjaasi tulee joka sekunti 1 000 miljoonaa fotonia, -
jotka se käsittelee niin, että aivot tajuavat liikkuvan värikuvan.
Miten DHA:ta ravinnosta saadaan?
Kasveistahan se tulee. Kasvit ovat ihan välttämättömiä.
Ei kukaan eläisi ilman kasveja, koska ne tuottavat DHA:n.
Kaloistakin sitä saa, mutta ne ovat ensin syöneet planktonia.
Kasvit tuottavat myös kaiken sen hapen, -
mitä hengitämme eli 1 000 kg/vuosi/hlö.
Kiitos kasvien ja myös meren sinilevän, josta tulee 70 %.
DHA tulee siis kasveista.
Kasveista saatava Omega-3 on lyhytketjuisessa ALA-muodossa.
Sen täytyy muuntua pitempiketjuiseksi EPA:ksi -
ja edelleen DHA:ksi, jotta elimistö voi käyttää sitä hyväkseen.
Keho pystyy muuntamaan vain pienen osan kasviöljyn ALA:sta DHA:ksi.
Siksi kalaöljyllä saavutetaan sama DHA-rasvahappojen taso -
jo huomattavasti pienemmällä määrällä kuin kasviöljyjä syömällä.
Tämän takia suositus on syödä (mie- lellään rasvaista) kalaa 2 krt/vko.
On siis tärkeää saada pitkäketjuisia Omega-3 -rasvahappoja ruoasta.
Rasvainen kala, kuten lohi, silli ja makrilli sisältävät DHA:ta.
Valtion ravitsemusneuvottelukunta suosittelee, -
että kalaa olisi hyvä syödä vähintään 2 krt/vko.
Tämä ei varmaan Suomessa toteudu.
Pitäisi jättää ylenpalttinen punaisen lihan syönti.
En halua moittia sen syöntiä, mutta haluan muistuttaa, -
että syö punaista lihaa yhtä monta grammaa kuin painat kiloissa.
Jos painat 70 kg, syö 70 g punaista lihaa.
Eläinvalkuaisesta mahdollisimman suuri osa kannattaa ottaa -
kalan tai kanan muodossa, mikä on turvallisempaa.
Joku voi sanoa, että kalassa on dioksiineja ja muita myrkkyjä, -
varsinkin, jos se on villi kala. Tämä on vahvasti liioiteltua.
Kala on terveellistä mahdollisista dioksiineista huolimatta.
Jotta saisit dioksiinista haittaa aikuisena elinikää lyhentävästi, -
sinun pitäisi syödä 100 vuotta 10 kg silakoita/pv, -
jotta sitä kertyisi tarpeeksi.
Kannattaa aina miettiä, mikä on järkevää -
eikä uskoa turhia pelotuksia.
Kalaa vaan enemmän pöytään!
Sitten muutama sana vielä raudasta.
Rautahan on hyvin yleinen alkuaine.
Maapallon ytimen väitetään olevan pelkkää rautaa, -
mene ja tiedä, onko asia näin.
Rautaa on valkuaisainemolekyyleis- sä tai orgaanisissa molekyyleissä,
kuten hemoglobiinissa, missä se on elämälle välttämätöntä.
Se 1 000 kg happea, jonka jokainen käyttää/vuosi, -
kuljetetaan punasolun hemo- globiinissa rautaan sitoutuneena.
Ravinnossa rautaa esiintyy kahdessa muodossa, -
ns. hemirautana ja non-hemirautana.
Lihan ja kalan raudasta n. puolet on hyvää hemirautaa (Fe2+).
Se imeytyy non-hemirautaa (Fe3+) paremmin.
Kasvikunnan tuotteissa on huonosti imeytyvää non-hemirautaa, -
mutta C-vitamiini parantaa imeytymisen jopa 4-kertaiseksi.
Kalsium heikentää kummankin raudan imeytymistä.
Jos käytät kalsiumlisää, ota se aterioiden välillä.
Silloin se ei heikennä sitä.
Punaisesta lihasta rauta imeytyy oikein hyvin.
Muita raudanlähteitä ovat maksa ja täysjyvävilja.
Raudanpuutteesta kärsii 30 % maailman väestöstä.
Naiset menettävät rautaa tietysti kuukautisten aikana, -
mutta lisärautaa ei raudanpuut- teesta huolimatta kannata syödä -
ennen kuin puute on todistettu laboratoriokokeilla.
Ylimääräinen rauta vaurioittaa sisäelimiä ja on siis vaarallista.
Ei saa syödä rautaa, ellei puutetta ole kiistatta todettu.
Suositussaanti on naisilla n. 15 mg/vrk ja miehillä n. 9 mg.
Useimmat naiset, etenkin fertiili-ikäiset, -
tarvitsevat lisärautaa ravintoaine- valmisteista kork. 10 mg/pv.
Tällä hetkellä suomalainen saa rautaa liian niukasti.
N. 50 %:lla naisista raudansaanti on keskimääräistä tarvetta alempi.
Vilja ja viljatuotteet ovat tärkein raudanlähde Suomessa; -
tietysti myös liharuoat, kasvikset, hedelmät ja marjat.
Suosituksiin verrattuna Suomessa saadaan siis rautaa liian niukasti.
Erityisesti n. 50 % naisista saa keskim. tarvetta vähemmän rautaa.
Rautaa pitäisi siis varsinkin naisten käyttää enemmän -
mutta varoen ja rautaveriarvoja verinäytteestä seuraten.
Hyvä katsoja, kiitos, että olit mukana ohjelmassamme.
Jos haluat tukea näiden ohjelmien tuottamista, -
voit soittaa ruudussa näkyvään tukinumeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa. Voit laittaa myös tukimaksun -
ruudussa näkyvään tilinumeroon viitteen kera.
Silloin summa kohdentuu nimenomaan näiden ohjelmien tekemiseen.
Jumala sinua siunatkoon.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare