Hyvä katsoja! Tervetuloa mukaan Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Tässä jaksossa puhumme hiukan Akilleen kantapäästä -
ja vertaamme dinosaurusten tuki- ja liikuntaelimiä ja kudoksia -
lasten tuki- ja liikuntaelimiin.
Akillesjänne on kehon suurin jänne.
Mistä kummasta se on saanut nimensä? Akillesjänne?
Kuulostaa ihan siltä kuin kyseessä olisi jotenkin haavoittuva jänne.
Nimihän on peräisin Kreikan myyttisestä tarustosta.
Akilleksen äiti halusi varmistaa, että poika on voittamaton -
ja haavoittumaton. Hän kastoi vauvan virrassa, -
jonka sanottiin tekevän kastetusta haavoittumattoman.
Hän tarttui vauvan kantapäähän, upotti hänet virtaan ja nosti ylös.
Kantapää jäi kuivaksi. Vihollinen sai myöhemmin selville, -
että se on hänen haavoittuva kohtansa, johon sitten ammuttiin.
Näin Akilles tuhottiin.
Nykyään voidaan puhua myös evoluution akilleen kantapäistä.
TV7:ssäkin on näytetty DVD-elokuva, jossa 15 tiedemiestä osoittaa, -
mitkä ovat evoluutioteorian akilleen kantapäät.
Usein sanotaan, että yksikään vakavasti otettava tiedemies -
ei kritisoi evoluutioteoriaa, jonka väitetään olevan -
yhtä totta kuin painovoima. Tämä on nyt murtumassa.
Akilleen kantapäät on otettu esiin.
Tässä 15 tohtoria, alan eksperttiä-
osoittaa evoluution akilleen kantapäät.
No, mitä ne dinosaurukset olivat?
Minulla on tässä aito Triceratops- dinosauruksen luu.
Tämä on Montanasta -
Hell Creek -kerrostumasta. Siitä äskettäin on löydetty -
ja eilen asia julkaistiin - (Tämä tapahtui elokuussa 2016.)
eräs suurimpia koskaan löydettyjä -
Tyrannosaurus rexin hyvin säilyneitä pääkalloja hampaineen.
Siitä oli myös kuvia näkyvissä.
Tämä luu on siis läheltä tuota löytöpaikkaa.
Tämä on aito dinosauruksen luu. Sen näkee -
tästä kivettyneestä luukalvosta ja luukudoksesta.
Tyypillistä hohkaluuta, saman- tyyppistä kuin selkärankaisilla, -
joiden tukiranka on siis sisällä tukien ja suojaten sisäelimiä.
Kiinnostavan tästä tekee se, että luurakenne on samantyyppistä -
kaikilla selkärankaisilla. Tämä kestää ihmeen kovaa painoa.
Suurimpien dinosaurusten arvellaan olleen jopa 35 m pitkiä.
Jotkut väittävät niiden painoksi jopa 100 tn ja korkeudeksi 12 m.
Voi kuvitella, millainen paine kohdistuu esim. sen reisiluuhun.
Nehän olivat lähes 2 m pitkiä. Kyllä ne sen kestivät.
Luun rakenne on kuin valurautaa tai betonia.
Se kestää, koska siihen on rakennettu valkuaisaineverkko, -
jossa on kalsiumhydroksiapatiitin kaksoiskiteitä niin, -
että verkko ja kiteiden asento kestää sen painon ja väännön -
tällaisessakin lastissa.
Dinosauruksen luusta tekee mielenkiintoisen myös se, -
että saman kerrostuman luusta, mistä tämä luu on, -
on nyt viime joulukuussa -
eli 1.12.2015 Pohjois-Carolinan yliopistossa todettu seuraavaa.
Löytyneestä luusta on liuotettu hapolla luuaines pois.
Se ei siis ollutkaan kivettynyttä. Luun sisältä löytyi -
taipuisia ja onttoja verisuonia.
Nyt on yliopistotason tutkimuksessa moninkertaisesti varmistettu, -
että kyseessä ovat aidot, alku- peräiset dinosauruksen suonet, -
jotka ovat vielä taipuisia. En mene yksityiskohtiin.
Yksityiskohdista voi lukea seurakuntalainen.fi-sivustolla, -
jossa olen kirjoittanut tästä artikkelin. Se löytyy sieltä.
Ajattelepa tätä. On löydetty dinosauruksen luu, -
jossa on vielä taipuisia, onttoja, alkuperäisiä verisuonia.
Herää kysymys, miten se olisi voinut säilyä märässä hiekkakivessä -
80 miljoonaa vuotta?
Vastaus on tietysti, ettei mitenkään.
Kyllähän pehmytkudokset, kuten verisuonet, tuhoutuvat nopeasti.
Tämä osoittaa siis kiistattomasti seuraavaa.
Tämä dinosaurus ja ne muut dinosaurusfossiilit, -
joita väitetään 10 miljoonien vuosien ikäisiksi, -
hautautuivat n. 4 500 v. sitten vedenpaisumuksessa.
On ihme, että nämä kudokset ovat säilyneet 4 500 vuotta.
Toinen dinosauruksissa mielenkiintoinen asia on, -
miten niiden jänteet kestivät.
Selvitimme, miten luut kestivät kovan paineen.
Miten ihmisenkin luut kestävät sen: luu on tavallaan kuin valurautaa.
Mutta miten niitten jänteet kestivät? Meidän akillesjänteemme on -
elimistön suurin jänne, jolla pohkeet kiinnittyvät kantaluuhun.
Se on kovan rasituksen kohteena.
Sen vetolujuus ihmisellä on noin 500 kg, kuten on todettu.
Ihan viime vuosina on todettu, että jänne on elävää kudosta -
ja siellä on aineenvaihduntaa. Esim. maratonjuoksun jälkeen -
ihan stadionin loppumetreillä se alkaa olla -
jo aineenvaihdunnan turvottama aineenvaihduntatuotteineen.
Silloin sen vetolujuus voi laskea 500 kilosta 250 kiloon.
Se voi silloin mennä poikki.
Tämä on sellainen aika yleinen vamma urheilijoilla, -
varsinkin kestävyysjuoksijoilla. Sitä pitää todella hoitaa huolella.
Heti välttää ja lopettaa rasitus riittävän pitkäksi ajaksi, -
jotta se ei mene poikki. Kyllä näitä katkeamisia sattuu, -
varsinkin jos innokas urheilija on vaatinut jänteen puudutusta.
Kipeällä jänteellä juostaessa vetolujuus on huono.
Totta kai se katkeaa. Urheilijan jänteiden puuduttaminen on -
aika arveluttavaa. Mielestäni sitä ei pitäisi tehdä.
Kipeään jänteeseen ei pitäisi myöskään pistää kortisonia.
Kokemus on osoittanut, että jos näin tekee, jänne menee poikki.
Jänteessä on kahdenlaista kudosta: kollageenia (vetolujuus muutama mm)
Se on se jämäkkä vahva kudos. Sitten on elastaania vähemmän, -
joka tekee siitä jäntevän.
Luuripuhelimien aikaan johto oli kierteellä.
Kun se on kierteellä tai mutkalla, siinä on venymisvara.
Se varastoi energiaa. Ensin murtuvat kollageenisäikeet.
Elastaanit pitävät sitä vielä koossa, että se voi parantua.
Rasituksessa nekin katkeavat (vetolujuus huonompi).
On jännää, että jänne voi varastoida energiaa.
Se tulee kauniisti näkyviin kirahvin kaulassa.
Kirahvi voi olla 6 metriä korkea. Sydämestä aivoihin on 2 metriä.
Sen kaula ja pää voivat painaa 200 kg.
Kun kirahvi kumartuu juomaan, -
niin se 200 kg heilahtaa ylhäältä alas ihan ruohon tasolle.
Se syö myös ruohoa mielellään. Jumala on järjestänyt -
hienon energiansäästömekanismin.
Muuten sen pitäisi punnertaa 200 kg kaulaa ja päätä ylös.
Kirahvin selässä on kyhmy, niskajänne.
Kun se painaa pään alas, niin veny- tysenergia varastoituu jänteeseen.
Poing! Se ponnahtaa helpommin ylös ja energiaa säästyy. Hän on nero.
Kaikki kudokset, jänteet, lihakset on optimaalisesti suunniteltu.
Jänteen kiinnitys lihakseen on juuri sopivan luja -
eli mieluummin lihasrevähtymä kuin jännerevähtymä.
Sitten se on punottu luukalvoon kiinni huolellisesti.
Silti rajansa kaikella, kyllä ne menevät rikki.
Sitten vielä näistä dinosauruksista.
Valtavan 35-metrisen dinosauruksen häntä saattoi painaa 2 tonnia.
Jos esim. akillesjänteen vetolujuus on vaan 500 kg, -
millaisilla jänteillä dinosaurus nosti häntänsä ylös?
On jännittävää, että dinosaurus- fossiileissa on punottuja jänteitä.
Ne ovat kuin vaijereita. Jumalan vaijeriratkaisu mahdollistaa sen.
Dinosauruksessakin nähdään Jumalan nerokas suunnittelu.
Jobin kirjassa puhutaankin Behemotista.
Jumala sanoi, että katso Behemotia, jonka loin kuten sinutkin.
Se on Jumalan töiden esikoinen. Se on Jobin kirjan luvussa 40.
Kaikista näistä näemme siis Jumalan suuren nerokkuuden -
ja tarkan suunnittelun. Kaikkialla on oikeaa kudosta ja oikea määrä.
No, lapsellahan on myös kasvava luukudos.
Kasvaessa rustot muuttuvat kohdussa vähitellen luiksi.
Prosessi jatkuu aikuisuuteen asti.
Luussa on kasvulevyt, mistä se kasvaa.
Siinä on tavallaan kasvavan luun heikko kohta.
On jännittävää, että ihmisen kasvu on ohjelmoitu tiettyyn kokoon asti.
Vaikuttaa siltä, että dinosaurusten kasvu ei loppunut.
Siksi niistä tuli niin suuria. Varmuutta tästä ei ole.
On kiistelty siitä, olivatko ne tasa- vai vaihtolämpöisiä, -
mutta ei mennä siihen yksityiskohtaan.
Lapsilla kasvavat luut ovat vähän taipuisampia, ehkä heikompia.
Luuta on vähemmän. Se ei ole ongelma, koska lapset ovat kevyitä.
Lihaksetkaan eivät ole isoja, joten ne kestävät hyvin kasvamisen, -
ellei niitä ylirasiteta. Nykyään lasten vammat ovat yleistyneet -
aika selvästi. On mietitty, mistä se johtuu.
Asiantuntijoiden mukaan se johtuu paljolti siitä, -
että monipuolinen arkiliikunta on vähentynyt selvästi.
Liikunnan harrastus on kyllä lisääntynyt, -
mutta se tapahtuu jonkun lajin puitteissa.
Innokkaat, kunnianhimoiset vanhem- mat (yleensä isä) ja valmentajat -
haluavat tehdä näistä lapsitähtiä -
tienaamaan korisliigassa tai USA:n jääkiekkoliigassa miljoonia.
Lapsi laitetaan kovaan yksipuoliseen harjoitteluun -
jopa yli 3 kertaa viikossa.
Yleensä suositus on, että lapsen yksipuolista liikuntaa -
ei mieluummin yli 3 päivänä viikossa.
Ainakin yksi ehdoton lepopäivä pitäisi kumminkin olla.
Tässä on juuri se ongelma, -
että Jumalan luomat kudokset kyllä kestävät.
Ne on suunniteltu nerokkaasti, mutta ei yksipuolista yhden lajin -
treeniä varten, missä vain tiettyjä lihasryhmiä kuormitetaan.
Tämä on harmonia, jossa kaikki lihakset pelaavat yhteen.
Ihmisessä on 206 luuta ja 640 lihasta.
Ne on kaikki suunniteltu toimimaan kuin sinfoniaorkesteri.
Kaikki soittimet soittavat oikealla volyymillä ja vahvuudella.
Innokas valmentaja treenauttaa ehkä vain yhtä lajia, -
- oli se jääkiekko, jalkapallo tai muu -
ja kuormitetaan liikaa. Voima- treenit ovat lapsilla kiellettyjä.
Jos monipuolinen liikunta on unohtunut, -
niin niveltä tukevat vastalihakset ja muut eivät toimi.
Silloin tulee näitä vammoja. Arkiliikuntaa harrastamattomat lapset -
viedään autolla treeneihin, jossa on yksipuolista lihastreeniä.
Heistä vähintään joka 4. saa jonkinlaisen vamman.
Mitkä ovat yleisiä vammoja? Yksi on Osgood-Schlatterin tauti.
Hieno, hurjan mielenkiintoiselta kuulostava nimi.
Se on patellan eli polvilumpio- jänteen kiinnityskohta -
sääriluun yläosan kyhmyyn.
Kun sitä toistuvasti revitään yksipuolisesti, -
- lapsella kasvulevy on tässä -
niin se ärtyy, turpoaa ja tulee kovin kipeäksi.
Kerta kaikkiaan on niin kipeä, että haittaa liikkumista.
Tällöin mennään yleensä lääkäriin ja kysytään, mikä siinä on.
Lääkärin kysely paljastaa, missä mennään.
Jos se on selvästi liitettävissä johonkin hyppylajiin, -
esim. koripalloon tai lentopalloon ja on innokas urheilija, -
ja kyhmy tässä painettaessa on kovin arka ja kipeä, -
niin diagnoosi on kohtuullisen selvä.
Kun se on kasvava luu -
- siinä on se kasvulevy, niin siinä ei auta muu -
kuin joidenkin lastenlääkärien mukaan 3 kuukauden treenikielto.
Sitä on aika vaikea valvoa ja kaikki valmentajat eivät ymmärrä.
Ajatellaan, että treenataan vähän. Ei se silleen mene.
Kyllä tilanne täytyy rauhoittaa.
Se ei oikeastaan ole 3 kk:n treeni- kielto vaan 3 kk:n hyppykielto.
Tämä koskee muutakin kuin ko. urheilulajia.
Ei muissakaan leikeissä tai puuhissa saa hypätä.
Motivoituneelle, aktiivisesti liikkuvalle lapselle ei saa sanoa, -
ettei hän saa liikkua 3 kuukauteen. Ei se niin ole.
Sitten käsketään uimaan. Hapenotto- kyky ja lihaskunto taataan -
vaihtamalla lajia. Esim. uinti ei kuormita polvea.
Toinen aika tyypillinen vaiva on samasta syystä johtuva -
akillesjänteen kiinnittyminen kantaluuhun.
Siinäkin on kasvulevy ja se voi kipeytyä.
Se on vastaavantyyppinen rasitus- vamma.
Sitä hoidetaan myös treeni- kevennyksellä.
Voidaan laittaa vähän korkoa tai pehmeä tukipohjallinen.
Kun antaa lapsen itsekin arvioida, -
niin se osaa itsekin annostella liikkumistaan.
Tämä ei ole yhtä pitkän hyppy- kiellon väärtti kuin polvi, -
mutta kuitenkin kyllin kauan. Pitää varoa vähän -
yli-innokkaita valmentajia, joitten mukaan voi kyllä treenata.
Ei kannata riskeerata, koska siitä voi tulla loppuelämän vaiva, -
ja kyhmy jää isoksi ja komeaksi.
Sehän on vaan kosminen haitta, mutta kipeytyy niin, -
että haittaa kunnon kristityn elämää. Ei voi polvirukoilla, -
koska ei voi kivun takia mennä polvilleen.
Lapsilla kannattaa liikuntaa suosia.
Monipuolista arkiliikuntaa ja kaikkien lihasryhmien harjoitusta.
Kevennyksenä voisi todeta, että kun katselee Pokemon-villitystä, -
jossa kaikki menevät älypuhelin kädessä eteensä katsomatta, -
niin varmaan tulee pian uusi vammakategoria: Pokemon-vammat.
Nyt on jo viitteitä siitä, että kun mennä viiletetään -
ja katsotaan vaan älypuhelimen ruutua, -
niin kompastutaan kaikkiin kuoppiin, kaadutaan ja saadaan vammoja.
Tämä kevennyksenä.
Lapsia ei siis pidä estää liikkumasta.
Tärkeää on suosia lasten monipuolista liikuntaa.
Tärkeää on valvoa sitä, että jos lasta valmennetaan -
USA:n liigan koripallo- tai jääkiekkotähdeksi, -
niin isän ja valmentajan kunnianhimo ei saa ylittää -
lapsen luontaista liikunnan iloa.
Lasta voi ehkä painostaa liikkumaan liikaa.
Kipukaan ei välttämättä aina sitä lapsella estä.
Jos lapsi selvästi osoittaa haluttomuutta treeneihin, -
niin sitä on kuunneltava herkällä korvalla.
Tavallisimmassa Osgood-Schlatterin taudissa -
noin kuukauden hyppykielto on yleensä standardi.
Sitten vaan uimaan tai muuta treeniä tekemään.
Se on hyvä, koska siinä saa monipuolista liikuntaa.
Joskus lapset ovat niin innokkaita liikkumaan, -
että on pakko laittaa kipsiin koko alaraaja.
Ei se mitään kipsiä tarvitse, -
mutta siksi, että kipsin kanssa on vähän vaikeampi pelata koripalloa.
Sitten vielä: kipulääkityksessä EI SAA treenata!
Ei lapselle Buranaa ja sitten treeniin. Se on väärin.
Sitä ei pidä tehdä, vaikka valmentaja niin haluaisi.
Vaiva vaan pahenee ja pitkittyy, jos ei pidä kuukauden taukoa.
Kivut kyllä katoavat itsestään, kun malttaa pitää taukoa.
Viimeistään kasvulinjan sulkeutuessa se lähtee.
Polvikivulle voi kyllä olla monia muitakin syitä, -
kuten tapaturmat, virheasennot, liikkeet, reumataudit.
Kyllä niitä lapsillakin on, tosin harvinaisia.
Sitten pahanlaatuiset kasvaimet. Röntgenkuvat selvittävät asiaa.
Yleensä kannattaa kuitenkin välttää röntgenkuvien ottoa lapsilla.
Niitä otetaan ihan liikaa, kun nyt on näitä vakuutuksia.
Heti joka venähdyksestä mennään röntgeniin. Se on ihan turhaa.
Ne ovat pajunoksaluita lapsilla. Kyllä ne paranevat, -
vaikka olisivat vähän vääntyneetkin. Liiat röntgenkuvat lapsilta -
on aika epäviisasta. Luuröntgeneissä tule isoja säteilyannoksia.
No, mennään sitten vähän urheiluvammoihin.
Nivelkierukkahan voi mennä.
Nykykäsityksen mukaan, kun polvi rasituksessa taivutettuna vääntyy, -
niin voi mennä nivelkierukka.
Sehän on syyrustolevy, -
joka toimii polvessa iskunvaimentimena.
Nivelkierukkavammoja tulee vuosittain 3 000-5 000, -
useimmiten urheillessa, joskus liukastuessakin.
Ennen nivelkierukoita poistettiin tähystyksessä, muttei enää.
Miksi poistaa sitä, kun Jumala on laittanut sen iskunvaimentimeksi?
Jos se poistetaan, seurauksena on, -
että 10 vuodessa tulee polveen nivelrikko.
Se kantaa huimaa, jopa 50 ilmakehän painetta.
Sen takia Jumala on laittanut sinne iskunvaimentimen.
Emme me ajaa autollakaan ilman iskunvaimentimia.
Miksi se poistettaisiin polvesta? Antaa sen olla siellä.
Ei se mitään, jos se vähän lukkiutuu. Kyllä se siitä oikenee.
Fysikaalista hoitoa, lihastreeniä ja muuta, -
niin kyllä siitä hyvä tulee. Korostan erittäin painokkaasti -
fysioterapian, lääkintävoimistelijan, kuntohoitajan puheille menoa -
ja heidän ohjeidensa noudattamista. Kirurginen hoito on ihan poikkeus.
Siihen ei pidä kovin herkästi mennä.
Paljon nivelkierukkavaivoja tulee, jopa 5 000 tapausta/vuosi.
Se repeytyy, kun yhden kuormitetun polven päällä on kierto ja vääntö.
Tyypillisesti jalkapallossa nappulakengät jumittuvat mutaan.
Kenkä ei liiku ja tulee kierto ja vääntö, niin siinähän se menee.
Jos halutaan tarkka diagnoosi, se tehdään magneettikuvauksen avulla.
Painotan sitä, ettei turhia röntgenkuvia, -
ei tarpeettomia leikkauksia, vaan fysioterapiaa ja ohjantaa.
Ja jatkossa urheiluharrastuksessa koordinaatio- ja lihastreenejä.
Joku sanoisi, että Jumala on suunnitellut polven huonosti, -
kun se vammautuu. Jumalaa ei muka siitä syystä ole.
Tämä on mieletön väite. On ensinnäkin muistettava, -
että pystykävely on kaikista edullisin tapa liikkua.
Se ei ole vahinko. Suunnittelu on vaatinut todella insinööritaitoa.
Polvessa on 16 toisistaan riippumatonta erityisrakennetta, -
jotka mahdollistavat pystykävelyn.
Se vammautuu vain onnetto- muuksissa tai väärinkäytössä.
Pitää muistaa, että meidän pitää olla järkeviä siinä, -
miten me sitä polvea rasitamme.
Polviniveltä ympäröi kauttaaltaan nivelkapseli.
Luupintojen välissä on lasirusto.
Nivelkierukat muodostavat "kupin", mihin se asettuu mukavasti.
Sivuttaissuunnassa polvea tukevat sivusiteet -
ja etu-takasuunnassa ristisiteet polven sisällä.
Sitten on polvilumpio ja jännerakenteet.
Murrosikäisillä tytöillä on 4-kertainen eturistisiteen repeämäriski,
jos verrataan poikiin. Tämä on mielenkiintoinen tosiasia.
Murrosikäisten tyttöjen tulee siis esim. jalkapallossa kiinnittää -
erityistä huomiota oikeaan harjoitteluun -
ja monipuoliseen koordinaatio- harjoitteluun.
Ristisidevamma vaatii erikoiskirurgin konsultaatiota.
Hiihtotapaturmassa ja jääkiekossa näitä sivusidevammoja tulee.
Niihin on olemassa omat hoidot.
Treenipaikassa tulisi olla jääpussit ym. -
jotka mahdollisimman nopeasti pan- naan siihen sopivassa paineessa, -
jotta kudosvaurio ei pahene.
Käytetään siis meille annettuja tuki- ja liikuntavälineitämme -
todella huolellisesti.
Kiitos, että olet seurannut Herra käyttää lääkäriä -sarjaa.
Mikäli tästä on ollut sinulle hyötyä tai iloa, -
voit olla mukana tukemassa sarjan tuottamista jatkossakin.
Voit soittaa tukipuhelimeen 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa. Voit myös laittaa tilille tukesi.
Laita siihen viite, niin se kohdentuu tälle ohjelmalle.
Tilin numero näkyy ruudussa.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare