Hyvät katsojat! Tervetuloa mukaan Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Seuraavissa jaksoissa puhumme tuki- ja liikuntaelimistä.
Elämässä on oikeastaan vain yksi tärkeä ja keskeinen kysymys: -
Mikä tai kuka on kaiken tämän takana?
Jokainen - oli uskova tai ateisti - tietää kyllä syvällä sydämessään, -
kuka on tämän kaiken takana.
Me kaikki ymmärrämme suunnittelun, kun näemme sitä.
Se ei edellytä minkäänlaisia yliopisto-opintoja.
Itse asiassa vuosikymmenien yliopisto-opinnot tarvitaan, -
jotta sokeutuu kaikkialla elämässä/ luonnossa näkyvälle suunnittelulle.
Jokainen ihminen on siis tiedemies, joka havainnoi ympäristöä -
ja pystyy vetämään niistä oikeat johtopäätökset.
Kaikki siis luonnostaan ymmärrämme, -
että ihmisen takana on suunnittelua.
Tuki- ja liikuntaelimet kertovat ainutlaatuisesta suunnittelusta.
Meidät kaikki on suunniteltu Jumalan kuviksi.
Meissä on erityisominaisuuksia, jotka erottavat meidät eläimistä.
Vaikka kuinka väitettäisiin, että kehityimme eläinten kautta -
jostain alkuliemestä, niin järki ja ymmärrys vastustaa jokaisella.
Mikä sitten tuki- ja liikuntaelimissä tekee meistä Jumalan kuvia?
Se on helppo kiteyttää muutamiin pääasioihin.
Ensinnäkin ensi jaksossa puhumani pystykävely osoittaa -
nerokasta suunnittelua. 2 jalalla kävely ei ole mikään vahinko, -
onnettomuus tai geneettinen vaurio, -
vaan tosi monimutkaisen suunnitte- lun tulos, joka sen mahdollistaa.
Toinen meidät eläimistä erottava liikuntaelin on ihmeellinen käsi.
Kätemme on nerokkaan suunnittelun mestarityö.
Äskettäin eräs tutkijaryhmä koetti 10 vuotta -
- tai monta tutkijaa eri yliopistoissa - koetti tehdä keinokättä.
Siitä ei tullut mitään ja he totesivat sen rehellisesti.
Kolmas asia on puhetaito ja viestintä.
Meidäthän on ohjelmoitu puhumaan ja viestimään.
Puhuminen on äärimmäisen monimutkainen asia.
Siihen voidaan palata myöhemmin tässä ohjelmasarjassa.
Sinut on siis luotu Jumalan kuvaksi ja kehosi kertoo sen.
Tapa liikkua, viestiä, käyttää käsiä vahvistavat kaiken tämän.
Suunnittelija on välttämättä siellä takana.
Järki vastustaa ajatusta, -
että se olisi itsestään kehittynyt alkuliemestä.
Ajattele, että sinut on tehty yhdestä ainoasta solusta!
Kaikki alkoi äitisi munasolun ja isäsi sukusolun yhdistymisestä, -
hedelmöityneestä munasolusta. Siitä on muodostunut -
200 erikoistunutta solua ja elintä, mm. tuki- ja liikuntaelimet.
Aikuinen, joka katsot tätä ohjelmaa, niin ajattele!
Siitä yhdestä isääsi ja äitiäsi olevasta solusta on nyt kehossasi -
37 miljoonaa miljoonaa solua, -
jotka muodostavat sen Jumalan kuvan.
Ihmisessä on toki paljon enemmänkin kuin näitä soluja.
Siellä on ns. soluväliainetta.
Kun puhumme luista, ne ovat vähän kuin betonia tai valurautaa, -
kovaa ainetta. Luusta 2/3 on kalsiumhydroksiapatiittia -
ja erilaisia mineraaleja, ei siis eloperäistä ainetta.
Luusta noin 1/3 on eloperäistä ainetta.
Soluja luussa on oikeastaan aika vähän.
Vain 2 % siitä on soluja.
Sekin osoittaa suurta neroutta, että luusto on tehty tukemaan, -
mahdollistamaan liikkumisen, mutta myös suojelemaan sisäelimiä.
Meidät on ikään kuin kudottu kasaan.
Tämän on tuore tieteellinen tutkimus paljastanut, -
vaikka ihminen on aina tiennyt, että hänet on suunniteltu.
Nyt tiedämme, että meidät on kirjaimellisesti kudottu kokoon.
Raamatun vanhimmassa kirjassa, Jobin kirjassa -
luvussa 10, jakeessa 11 sanotaan nerokkaasti, -
ilmeisesti jo ennen Abrahamia näin: -
Siis toden totta, nahka (iho) on suurin elin.
Lihakset tulevat sitten. Meidät on kudottu hienolla kudonnalla -
luista ja jänteistä kokoon.
Psalmissa 139:13 sanotaan: -
[munaskuuni = munuaiset/sisäelimet]
Ja minkälaisia kudelmia! 200 erilaista solua -
erilaisia solun ulkoisia väliaineita.
Kaikki on kudottu nerokkaasti juuri siihen tarkoitukseen sopivaksi -
parhaalla mahdollisella tavalla.
Luu oli siis kovaa kuin betoni tai valurauta. Sen pitää olla.
Samalla se on elävä kudos.
Se tuntee kipua, mikä on tärkeää.
Muuten emme välttämättä huomaisi luunmurtumaamme.
Rustokudoksia meillä on kolmea eri lajia: -
kimmorusto, lasirusto, syyrusto.
Jokainen rusto on omaan tarkoitukseensa tarkkaan kudottu -
hyvin huolellisesti ja tarkasti, mutta rusto ei tunne kipua.
On jännittävää, että jos rusto tuntisi kipua, -
niin kävely olisi aika kivuliasta, saati juokseminen ja hyppiminen.
Jos koripallostakin tärähtäisi rustolle, ei kivulta voisi pelata.
Hyvin tarkasti on suunniteltu, mikä elin tuntee kipua ja mikä ei.
Ajattele, mitä nerokkuutta! Yhdessä solussa on tietopankki, -
joka ohjelmoi sen, miten tämä kaikki tehdään.
Siitä tietopankista tulee soluja, jotka voivat nähdä, kuulla, -
haistaa, maistaa, muodostaa luuta, rustoa, sidekudosta.
Mikä nerokkuus! Tämähän vahvistaa suunnittelun.
Tässä tietopankissa (ensimmäisessä hedelmöityneessä munasolussa) -
on resepti koko kehon tekemiseen.
Tämä resepti on kirjoitettu -
ikään kuin 100 hyllymetriin kirjoja.
Jokaisessa solussasi on 100 hyllymetriä kirjoja vastaava teksti, -
miten se rakennetaan, miten se toimii.
Jokaisessa 200 eri solussa käytetään eri tiedostoja.
Sekin on vahva merkki suunnittelusta puhumattakaan siitä, -
että kasvumme on säädeltyä. Me emme kasva loputtomiin, -
vaan kasvun määräkin on säädettyä.
Ensimmäisenä elinvuotena, kun luusto ja tukielimistö kehittyy, -
isot luut kehittyvät ikään kuin rustomallista, joka alkaa luutua.
Siinä on putkiluuta ja päässä on hohkaluuta.
Niiden välissä on kasvulevy, joka kasvaa.
Kasvu on tarkkaan ohjelmoitu. Ensimmäisenä elinvuotena -
me tuplaamme kokomme. Jos kasvu jatkuisi samana -
(tuplattaisiin koko aina vuodessa) -
niin vuoden kuluttua tullessani tänne -
olisin 4-metrinen (nyt lähes 2 m) enkä mahtuisi studioon.
Kaikki tämä tuki on siis säädelty.
Jokainen on optimaalinen: luusto, jänteet, kudokset.
Pitää siis meitä pystyssä, mutta samalla suojaa meitä.
Esim. keuhkot ovat rintakehän sisällä.
Aivot on laitettu suojaan aivokuoren sisälle.
Kaikki on hyvin tarkoituksenmukaista.
Lisäksi luu on suunniteltu niin, -
että se kestää vääntöä, kääntöä, taivutusta, mutta voi se murtuakin.
Kestävyys johtuu verkosta valkuaisainetta, -
jota kutsutaan kollageeniksi. Verkko on taitavasti sidottu niin, -
että se kestää väännön. Kollageeni on valkuaisaine, -
joka kestää tavattoman kovaa vääntöä ja kääntöä.
Esim. akillesjänne kestää hyvässä kunnossa -
virheettömänä 500 kg:n vedon.
Tälle kehikolle on rakennettu hydroksiapatiittimineraalikerros, -
joka muodostaa betonimaisen luun.
Se muodostuu pienistä kalsium- hydroksiapatiittikiteistä, -
jotka ovat kaksoiskiteitä. Niiden muoto on tarkkaan säädelty, -
jotta se kestää painetta ja vääntöä.
Se on verisuonitettu, koko ajan elävä kudos.
Lapsilla luu kasvaa. Siinä on luukalvo. Aikuisillakin se yhä toimii.
Siellä on vahva verisuonitus. Jos luu kasvuvaiheessa murtuu, -
se on kuin notkea pajunoksa. Se paranee tosi hyvin -
ja oikenee kävellessä ilman, että murtumaa myöhemmin edes näkyy.
Myös rikkoutumiseen, murtumiseen ja hajoamiseen on varauduttu.
Ajattele, että joka hetki luusi elää -
ja luun vahvuus riippuu siitä, miten paljon sitä kuormitat.
Nämä tapahtuvat hyvin nopeasti.
10 sekunnin aikana aina jossain käynnistyy -
luunkorjaus- tai uudelleen- asetteluprosessi.
Siinä hyvin nopeasti muodostetaan uudisluuta.
Jos et kuormita luustoasi, -
niin yhden päivän vuodelepo voi viedä luumassastasi 1 %:n.
Tämä tulee hyvin näkyviin astronauteilla ja kosmonauteilla.
Mehän koko ajan teemme työtä painovoimaa vastaan.
Painovoima vetää meitä ja luumme kuormittuvat painovoimasta.
Jos astronautti 3-5 kk kiertää maapalloa -
eikä tee työtä painovoimaa vastaan, luumassasta voi hävitä jopa 50 %.
Samoin 30-ikävuoden jälkeen meidänkin luumassamme supistuu.
Ihmisen luut ovat vahvimmillaan 30-35 -vuotiaina.
Sitten ne alkavat heiketä. Naisilla etenkin menopaussin jälkeen, -
kun estrogeenin vaikutus lakkaa, luusta voi kadota kymmeniä %:ja.
Naisille tulee luun harvenemisesta johtuvia murtumia 40 %:lle -
menopaussin jälkeen ja 15 % saa ehkä reisiluunkaulan murtuman.
Miehillä luu säilyy vahvempana, koska heillä jatkuu -
testosteronin tuotanto koko elinajan.
Luut liittyvät toisiinsa nivelellä.
Nivelessä on lasimainen pinta, lasirusto.
Siinä ei ollut tuntoa eikä se uusiudu.
Rustovaurio hyvin huonosti korjaantuu, -
koska siellä on vain kondrosyyttejä laguunamaisissa onteloissa -
pitäen sitä hengissä, mutta eivät juurikaan pysty sitä uudistamaan.
Siksi nivelten hoitaminen on niin hirvittävän tärkeää.
Miten niveliä sitten hoidetaan?
Se tapahtuu liikunnalla.
Joku voisi sanoa, että nivel liikuttamisesta kuluu.
Näin ei ole asianlaita. Nivelessä on painevoitelu.
Mitä enemmän sitä liikuttaa, niin se tykkää siitä.
Siellä tapahtuu voitelu paineella. Tähän asiaan voidaan palata vielä.
Koska nivelessä ei ole omaa verenkiertoa, se on hyvin paljon -
ravinne- ja hapen diffuusion -
eli nesteessä siirtymisen armoilla.
Tässä vaiheessa on syytä sanoa, että esim. tupakointi syö niveliä,
koska se huonontaa ruston ympärillä olevaa verenkiertoa -
ja se alkaa kärsiä. Jos polttaa paljon, nivelet kuluvat nopeammin.
Jos liikuttaa niveliä, ne voivat hyvin.
Sidekudosta meillä on tietysti jänteissä, luukalvossa, -
lihaskalvossa. Sitten meillä on rasvakudosta, -
joka muodostaa kuin jääkiekkoilijan suojuksen.
Se on laitettu suojaamaan joitakin elimiä, kuten munuaisia.
Tavallaan verikin on sidekudosta -
ja verihän muodostuu luun sisällä.
Luun sisään on laitettu tehdas, joka tuottaa punasoluja.
Meissä on verta noin 5 kg.
Siinä on punasoluja tavattoman suuri määrä, joka uudistuu koko ajan.
Veri on nestemäisenä pysyvä elin. No, onko siellä sidekudosta?
On sitä sielläkin, mutta se on kuin langanpätkinä.
Vain luunmurtumassa se muodostaa verkon ja hyytyy.
Ajattele, että Luoja on laittanut sen veritehtaan -
hohkaluun sisään suojaan kaikelta säteilyltä ja muulta.
Mineraali suojaa sitä, ettei verentuotanto lopu.
Ajattele, että luuytimesi tuottaa -
joka sekunti miljoonia soluja.
Niin tärkeä asia ja hyvin suunniteltu se kaikki on.
Luu on myös mineraalivarasto. Sieltä otetaan sitten, -
jos veri happamoituu liikaa. Se puskuroidaan ottamaan -
luusta kalsiumia ja muita mineraaleja.
Luuta muokkaavat solut (osteoblastit, osteoklastit) -
muuttavat koko ajan luuta kuormituksen suhteen.
Ne liuottavat luuta hapolla, johon se liukenee.
Samalla lailla luun haurastuminen, joka on ihan ikälisää, -
mutta sitä tapahtuu myös ravintovirheiden kautta.
Monet ajattelevat, että syömällä hirveästi maitotuotteita -
(joissa on kalsiumia) pidetään luut kunnossa. Se ei ole ihan niin.
Osteoporoosi johtuu tietysti ympäristötekijöistä, mm. tupakasta, -
joka heikentää luun verenkiertoa aika rankasti.
Mutta yllätys! Osteoporoosi johtuu elimistön liiasta happamuudesta.
Jos aiot ruokavaliolla pitää luita kunnossa, -
ei saa syödä liikaa punaista lihaa.
Miesten pitäisi syödä sitä maksimi 500 g viikossa, -
mutta suomalainen mies syö 3-kertaisen määrän.
Se aiheuttaa osteoporoosia, -
koska elimistö happamoituu liiasta proteiinista -
ja se korjaa sen ottamalla kalkit luista ja haurastuttaa niitä.
Tämä on monille yllätys. Ei pidä ajatella, -
että osteoporoosi johtuisi pelkästään maidon puutteesta.
Kalsiumia on saatava, mutta eivät kalsium/kalkkitabletit mitään auta.
Osteoporoosia torjutaan välttämällä liikahappamoitumista, -
siis liikaa lihaa ja käyttämällä D-vitamiinia.
D-vitamiinia 20 mikrogrammaa/vrk kesät talvet Suomessa.
Sitten vielä sopivaa luun kuormitusta.
Tämä on se avainjuttu, millä estetään osteoporoosia.
Ei siinä muuta tarvita. Tietysti joskus, kuten myöhemmin selviää, -
eräissä sairauksissa voidaan joutua käyttämään -
lääkärin määräämiä lääkkeitä, esim. kortisonikuurin aikana, -
jotta se ei haurastuttaisi luita.
On hyvä muistaa tämä. Teini-iässä liikunnalla hankittu luumassa on -
hyvin tärkeä. Liikunta kasvavalle lapselle on äärimmäisen tärkeä, -
muttei liikaa. Siihenkin palataan myöhemmin.
Lapsi ei saa silti liikkua liikaa. Siitä tulee ongelmia.
Sopivasti mitoitettu liikunta. Lapsi nauttii liikunnasta, -
jos ei sitä estetä ja osaa sen kyllä annostella hyvin.
En nyt puhu innokkaista valmentajista, -
jotka voivat laittaa lapset liikkumaan liikaa.
Liikunta on siis avainjuttu, joka pitää luut kunnossa -
ja liiallisen elimistön happa- moitumisen välttäminen.
Kalkkitablettien syömistä en suosittele.
Se on oikeastaan turhaa.
Ei nielaistu kalkkitabletti suoraan luuksi muutu.
Luu vahvistuu, jos siihen kohdistetaan painetta.
Silloin luuta tekevät osteoblastit aktivoituvat -
ja alkavat laittaa sinne uutta luuta.
Siis D-vitamiini (20 mikrogrammaa), ja liikunta.
Siten saadaan asiat kuntoon.
30-kymppisenä tosiaan luusto on vahvimmillaan.
Sitten se alkaa hiljalleen huonontua. Hanttiin voi pistää -
hoitamalla liikunta-asian kuntoon.
Kenen pitäisi olla huolissaan osteoporoosista?
Vaihdevuodet ohittaneista naisista -
luiden haurastumista on 45 %:lla.
Kuten aiemmin totesin, jopa 40 % heistä saa -
aika mitättömästä vammasta tulleen murtuman.
Jos tämmöinen hyvin pienestä vammasta tulee, -
silloin kannattaa käydä luuntiheysmittauksessa.
Jos suvussa on reisiluunkaulan murtumaa, -
silloinkin kannattaa käydä luuntiheysmittauksessa.
Tämä on helppo toimenpide. On kahdenlaisia tapoja mitata sitä.
Mittaukseen ei käy tavallinen röntgenkuva.
Jos röntgenlääkäri röntgenkuva- lausunnossa huomauttaa -
mahdollisesta luun haurastumisesta, niin tilanne on jo huono.
Jos se näkyy röntgenkuvassa, niin 30 % kalkeista on jo lähtenyt.
On olemassa ultraäänimittaus, -
jossa ei tule röntgensäteitä ollenkaan.
Ultraäänellä voidaan katsoa kantaluusta helposti luun tiheys.
Kustannus on noin 30-40 euroa, ei sen kalliimpi.
Jos suvussa on ollut osteoporoosia, jos olet liikkunut vähän, -
jos on tullut helposti murtuma tai jos pituutesi on pudonnut.
On aika jännä juttu, että hohkaluussa tapahtuu...
Sitä on paljon selkärangassa ja nikamat painuvat pikkuhiljaa kasaan.
Nuorena olit 170 cm -
ja nyt yhtäkkiä vaan 165 cm, -
niin siellä on tapahtunut luhistumista.
Silloin kannattaa luuntiheysmittaus tehdä joko ultraäänellä -
tai röntgenmenetelmällä. Röntgen maksaa -
pikkasen enemmän, noin 150 euroa.
Lääkärin lähetteellä siitä saa Kela-korvauksen.
Siinä tulee pikkasen röntgen- sädettä.
Kohde ei ole kantaluu, vaan siinä mitataan lantiosta -
ja suoliluusta luuntiheyttä.
Silloin voidaan puuttua asiaan, jos todetaan huomattava osteoporoosi.
Kyllä siihen on syytä puuttua. Muuten tulee murheita.
On hyvä muistaa, että myöhäisiän murtumissa -
(80-vuotiaina naisilla on puolet luumassasta kadonnut, -
miehillä ehkä 25-30 %) kaatuminen on äärimmäisen suuri riski, -
varsinkin, jos tulee lonkkaluun murtuma.
Suomessa pelkästään kaatuminen ja osteoporoottiset murtumat -
aiheuttavat vuosittain 600 miljoonan euron kustannukset.
Ajattele, että huolehtimalla osteo- poroosin ehkäisystä liikunnalla, -
luita vahvistamalla voitaisiin puolet kaatumisista estää.
Siis säästää 300 miljoonaa euroa.
Olen erittäin huolestunut siitä kehityssuunnasta, mikä meillä on.
Kun meille tulee SOTE-järjestelmä, voi olla, että se kiinnostuu -
sairauksien hoidosta, ei ennalta- ehkäisystä (esim. osteoporoosi).
Sehän ei tuota mitään firmoille, jotka SOTE:a alkavat tuottaa.
Aika näyttää, miten siinä käy.
Tässäkin asiassa olisi äärimmäisen tärkeää pitää huolta -
tästä Jumalan meille luomasta teräsbetonista tai valuraudasta.
Emme anna sen haurastua ja murentua kuin hapettunut kipsi, -
vaan pidämme Jumalan luomasta kehosta huolta.
Se ei ole Raamatussa kiellettyä, vaan suorastaan suositeltua.
Tällä tavalla voimme välttää paljon ikävyyksiä.
Kiitos, kun olit mukana tässä jaksossa!
Seuraavassa jaksossa puhumme pystykävelystä.
Hyvä katsoja! Kiitos, että olet seurannut tätä ohjelmaa.
Jos tästä ohjelmasta on ollut sinulle hyötyä -
ja haluat tukea sen tuottamista, -
voit soittaa ruudussa näkyvään tukinumeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on n. 10 euroa. Ruudussa näkyy tilinumero.
Viitteellä tuki kohdentuu Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Kiitos ja siunausta sinulle!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare