Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan!
Tällä kertaa keskustelen kir. erl. Olli Kiviluodon kanssa.
Olli, sinulla on pitkä ura armeijan lääkärinä -
ja olet nähnyt monia, monia varusmieskerrostumia.
Olet myös toiminut Suomen kristil- lisen lääkäriseuran puh.johtajana -
ja ollut kansainvälisissäkin tehtävissä.
Teit vastaanottoakin aika pitkään vielä yli eläkerajan.
Oliko sinulla aina selvää ihan nuoresta pitäen, -
että aiot lääkäriksi kouluttautua?
No, ei ollenkaan ollut. Meillä oli semmoinen vanha, hyvä opettaja -
alaluokilla ja hän kysyi meiltä: "Mitäs teistä isona tulee?"
Niin insinööriksi piti päästä.
Siitä se sitten ohjautui ja ehkä vasta lukion loppuvaiheessa, -
kun äitini kanssa asiaa pohdittiin, niin lääkäriasia tuli mieleen.
Ja se on lähellä nyt tätä insinöörin hommaa, -
koska siinä on niin samoja asioita molemmissa.
Aika mielenkiintoista. Tässä olen jo muutamalle kollegallesi -
tämän kysymyksen esittänyt. Aika moni olisi tuntenut vetoa -
insinööritieteen alalle, kuten minä itsekin.
Sitten kuitenkin hakeuduin lääkäriksi.
Tuntuuko siltä, että valinta oli oikeaan osunut?
Ehdottomasti. Toinen valinta olisi ollut silloin, -
kun lähestyttiin yo-tutkintoa.
Kävin Hämeenlinnasta Sibelius- akatemiassa kerran viikossa -
soittotunnilla, kun harrastin viulunsoittoa. - Joo.
Se olisi ollut yksi mahdollisuus myös.
Sitten neuvottelin opettajan kanssa.
Ja tuota, päädyttiin siihen, että kyllä lääkärin homma olisi hyvä, -
jos siihen onnistuu pääsemään. - No niin, joo.
Lääkäreissä on aika paljon monitaitajia, käsistään käteviä.
Tunnen pianisteja. Sinä olet harrastanut viulunsoittoa.
Muitakin soittimia soitetaan. Myös laulajia.
Ihan oopperatason laulajia tunnen useampiakin.
Jotenkin motoriset lihashallinta- taidot ovat kyseessä.
Oliko sinulla vaikeaa valita erikoisalaa aikanaan?
No tuota, ei sekään oikeastaan ollut, -
kun minulla oli käsitöissä 10 koulussa. Olin sellainen pikkutarkka.
Olin tottunut sitten... Suvussakin isoisät olivat olleet tekemisissä -
kauniiden esineiden tai huonekalujen kanssa.
Ajattelin, että jos ei järkeä riitä tarpeeksi, -
niin kädet kuitenkin toimivat.
Joo, mielenkiintoista, että sinulla oli 10 käsitöissä.
Kyllä kirurgia vaatii aikamoista sorminäppäryyttä.
Ei se ainakaan haitaksi ole. Ei voi olla peukalo keskellä kämmentä.
Kyllä se on ihan totta. Ja nyt kun ajattelee, -
lääkäri-/kirurgikuntakin on naisistunut vahvasti, -
niin heillä on ohuemmat, solakammat sormet jne.
Esim. juuri käsikirurgia ja kauneuskirurgia, -
plastiikkakirurgia tuntuu heille erityisesti sopivan.
Kyllä käden toimiminen on hyvin tärkeä.
Joo, käsikirurgia varmaan sopii loistavasti.
Itse olin opiskeluaikana paljonkin avustamassa leikkauksia.
Huomasin, että lonkan tekoniveltä asetettaessa -
vaadittiin ihan lihaksiakin tietyissä työvaiheissa.
Se on totta juu. Erityisesti on jäänyt mieleen nämä...
Osa ortopedin työstähän on traumatologiaa, -
jossa voi tarvita suuriakin voimia.
Siinä mielessä mies olisi ikään kuin sopivampi.
Jos lonkkanivel, kehon suuri nivel menee sijoiltaan, -
niin sen takaisin vetämisessä saa käyttää kaikki voimansa.
Joo, kyllä kokemusta on näistä, ettei se tahdo oikein riittää.
Siinä täytyy tietysti varoa, ettei riko mitään. - Nimenomaan se on se.
Viime aikoina on puhuttu aika paljon siitä, -
että varusmiesten fyysinen kunto on jotenkin huonontunut.
Onko sinulla urallasi tullut siitä käsitystä, -
kun olet pitkään seurannut armeijan lääkärinä näitä asioita?
Oliko urasi aikana havaittavissa tämmöistä suuntausta -
tässä kunnossa ja palvelus- kelpoisuudessa?
No tuota, kyllä siinä ehkä näin voidaan sanoa.
Aika paljon mitattiin kuntoa, kuten edelleen, -
Cooperin testillä, jossa juostaan 12 minuuttia -
ja katsotaan, montako metriä ehtii juosta.
Nykyään aika usein se jää 2 500 metriin tai alle.
Kuitenkin parhaat juoksevat -
reilusti yli 3 000 metriä. Mutta muuten noin...
Ja sitten myös nämä palveluskelpoisuusluokat.
Aika paljon on, että kaikki eivät suorita -
sitä loppuun asti -
eivätkä päädy siihen A-luokkaan, että siinä mielessä...
Muuten moni nuori on nyt erittäin fiksu ja miellyttävä.
Eli jos nuorisoa pitäisi arvostella, -
niin kyllä hyvän arvosanan antaisin.
Moni käyttäytyy hyvin mukavasti -
ja on viisaita ajatuksia ja suorituksia. - Joo.
Tämä on totta. Itsekin olen jonkin verran ollut kutsuntalääkärinä -
ja tarkastellut sitä. Muoti aina vähän vaihtelee.
Välillä pyritään tosi innokkaasti isänmaata palvelemaan, -
välillä se on vähän laimeampaa. Yleisesti voi sanoa, -
että todella fiksua ja motivoitunutta. Eikä vastustusta juuri ole.
Suomessa on tavallaan muotia suorittaa varusmiespalvelus.
Tietysti poikkeuksia on, ja hyväksymme ne, totta kai.
Uskoakseni armeija voi olla jopa tyytyväinen, -
jos ihan kaikki eivät sinne mene. Koulutus on kallista.
On totta, ettei Suomi voi hirveän suurta armeijaa ylläpitää ilman, -
että se maksaisi aika paljon. Jostain sen rahan täytyy tulla.
Ja sitten myös teknologian muuttuminen.
Aseteknologia on niin valtavasti kehittynyt.
Joku ajattelee, että TV:ssäkin lennokeista aina puhutaan. - Joo.
Kuinka paljon nekin voivat jo pelkästään suorittaa, -
eikä lennokissa ole ketään sisällä.
Joo, ne ovat hämmästyttäviä, nerokkaita teknisiä laitteita.
Armeijan ylläpito vaatii myös kertausharjoituksia.
Puolen miljoonan armeijaa ei näin pieni maa voine pitää.
Olen myös saanut uutisia, että kertausharjoitusten määrät -
olisivat hiukan huolestuttavasti vähentyneet.
Onko sinulla siitä havaintoa? Ja oletko törmännyt -
kertausharjoituskävijöiden kuntoon ja muihin motivaatioasioihin?
En ole niin paljon ollut tekemisissä kertausharjoitusten kanssa.
Kyllä jonkin verran, mutta ilman muuta on tosiasia, -
että kertausharjoitusten määrät ovat laskeneet.
Tietysti sitä toivoisi aina, -
että puolustusvoimat olisivat suorituskykyisiä -
ja kouluttaisivat fiksulla tavalla näitä maan toivoja.
Kyllä se on minusta erittäin tärkeä tehtävä.
Eihän se välttämättä vain se aseen käyttö ole siinä.
Minusta tuntuu, että moni on saanut kasvatusta juuri armeijassa. - Joo.
Kun moni ei ole tottunut siihen kuriin.
Armeijassa on juuri se kuri oleellista.
Jos on sotatilanne ja sanotaan, että nyt tehdään näin, -
ja jos joku ei tee, se voi pilata sen jutun.
Sen takia voi tovereita kuolla, -
kun hän ei ole tehnyt niin kuin piti.
Kyllä se tottelevaisuus on myös semmoinen hyvä opetus.
Joo, siellä oppii sijaamaan vuoteensa ja muuta. - Kyllä.
Kyllä monet ovat tyytyväisiä siihen kuriin.
Viime aikoina on myös kuulunut sellaisia ääniä, -
että armeijaan toivottaisiin hieman lisää hyväkuntoisia nuoria naisia.
Se on sekä miesten että naisten koulu. - Pitää paikkansa.
Lehdistä voi havaita, että näin on.
Minunkin aikanani sitten näitä naisupseereita -
ja alokkaita ja kaikkea yhä enemmän alkoi tulla, -
mutta mitään suurta invaasiota ei vielä ole tullut.
Nyt taisi olla ihan päivän lehdessäkin, -
että toivottaisiin enemmän puolustusvoimiin naistyöntekijöitä.
Naisilla on omat hyvät ominaisuutensa.
Ilmeisesti naisten määrä on kuitenkin niin suuri siellä, -
ettei tavallinen ihminen arvaa, vaikka eivät ole marssimassa siinä.
Joo, kaikenlaisissa muissa tehtävissä. - Kyllä.
Varmasti tämä tulee lisääntymään, vaikka tuskin mennään samaan, -
kuin Israelissa, jossa kaikki suorittaisivat pitkän palveluksen.
Olen joskus ohjelmista nähnyt, -
että israelilaisnaissotilaat pitävät koulutusta pääasiassa hyvänä.
Se antaa siviilielämään valmiuksia mm. johto- ja järjestelytehtäviin.
Se voidaan nähdä myös niin, -
että kunnon kohentaminen, ryhmätyö, ihmisten kanssa toimiminen -
ja omaan ikäluokkaan tutustuminen olivat helmiä, -
joita omasta varusmies- palveluksestani sain.
Pidin sitä pääasiassa erittäin myönteisenä kokemuksena.
Kyllä vaan. Ja tasa-arvosta niin paljon puhutaan.
Todellinen tasa-arvohan minusta pitäisi ilman muuta olla se tavoite.
Kaikkien pitäisi se ymmärtää.
Siinähän sitten voi valita niissä tehtävissä, -
jos joku soveltuu johonkin paremmin kuin toinen, niin totta kai.
Kun armeijassakin on paljon ollut sitä, että fyysisen kunnon on oltava kova.
Jos siellä on joku nerokas ATK-ihminen, -
niin kuinka arvokas sellainen on todellisuudessa, -
että voi korvata ne "10 muuta".
Joo, tämä tietokonesodankäynti on yhä kuumempaa.
USA onnistui viime sodan aikana salaamaan kaikki viestinsä, -
kun oivallettiin panna pari Navajo-intiaania viestimään.
He käyttivät navajokieltä eikä vihollinen keksinyt, mitä puhuttiin.
Me ollaan aika paljon tässä. Meidätkin ehkä pelasti -
sodan aikana se, että kykenimme murtamaan koodeja -
ja nappaamaan merkittäviä viestejä.
Tällainen taito on kaikki tervetullutta.
Armeija on aika turvallinen paikka, vaikka voisi luulla vaaralliseksi.
Käsittääkseni palveluksen aikana kuolleisuus/tapaturmakuolleisuus -
on alempi kuin ko. ikäryhmällä siviilissä.
Joo, huomattavasti. Ihan valtava ero siinä.
Ei armeijassa varusmies kuole juuri koskaan. - Joo.
Totta kai on luonnollista, että nuoria ihmisiä kuolee -
riippumatta huippukunnostakin. Sehän tiedetään.
Eli se on turvallinen. - On. - Se kaikille äideille tiedoksi.
Aivan. - Ainoa aikanaan ongelmatiikkaa aiheuttanut oli -
väsyneenä autolla iltalomalle tai lomille lähteminen.
Tuli näitä rattiin nukahtamisia. - Kyllä.
Siitä teki ystäväni dos. Markku Partinen aikanaan tutkimustakin.
Se taisi olla se vaarallisin asia koko varusmiespalveluksessa.
Juu, ne liikenneonnettomuudet ovat ne vaara todellakin.
Kun se loma on vain tietynpituinen, totta kai se pyritään maksimoimaan.
Ja jos ajetaan vähän kovempaa, niin perillä on enempi aikaa.
Joo, muistan itsekin, miten kiire oli, jos sattui lomalle pääsemään.
Armeijassa jouduit varmaan näitä harvoja tapaturmia hoitamaan.
Mitkä sattuneista ongelmista olivat yleisimmät kirurgille tulleet?
No tuota, kun kyse on nuorista ihmisistä, -
niin se on usein liikunta, -
joka siihen on pitkälti syypää.
Polvi on semmoinen - tietysti myös vanhemmilla ihmisillä, -
joka joutuu vääntymisen kohteeksi.
Keskussotilassairaalaankin aikoinaan kait 80-luvulla tuli -
tähystyslaitteisto käyttöön.
Siinä voitiin polvia katsoa myös sisältäpäin -
ja voitiin monta asiaa hoitaa -
ikään kuin varmemmin ja paremmin kuin aikaisemmin.
Polvi on semmoinen tärkeä.
Ja sitten se selkä. Voi sanoa karkeasti, -
että kaikki maailman ihmiset kärsivät selkäkivuista.
Se on niin tavallinen - ja myös tämä nuori porukka.
Ajatellaan issiasta, iskiasoireyhtymää -
eli lonkkahermo-oireyhtymää.
Se on tavallinen ihan 20 - 40 -vuotiailla, siis nuorilla.
Kun tulee ikää, esim. meikäläisen ikään, -
kuluminen on jo kestänyt useamman vuoden.
Sen seurauksena selässä ovat myös pienet nivelet kuluneet.
Se tarkoittaa sitä, että sinne on ensin tullut liikarustoa, -
joka on muuttunut luuksi. Tämä kaikki on vienyt tilaa.
Selkäydinkanavasta tulevat hermojuuret.
Niiden kanava on sitten rajallinen.
Ja jos sinne tulee liikakudosta, niin tulee samoja issiasoireita -
ja tulee ahdas selkäydinkanava -diagnoosi.
Se on viime vuosikymmeninä entistä enemmän aiheuttanut -
oireita ja myös leikkauksia.
Minkätyyppisiä oireita siitä tulee, -
että on syytä epäillä ahdasta selkäydinkanavaa?
No tuota, siinä on ihan tavallaan -
tämmöistä tavallista selkäkipua -
ja sitten selkäkipua, joka säteilee raajaan.
On sovittu, että puhutaan lonkka- hermo-oireyhtymästä silloin, -
kun kipu säteilee selästä polven alapuolelle.
Mutta kyllä tietysti on niin, -
että ahtaumia on jo vaikka kuinka paljon ylempänä myös.
Ehkä tavallisin kohta on -
3. ja 4. lannenikaman väliseutu.
Siitä aiheutuu kävellessä se, -
ettei jaksakaan enää kävellä niin kuin ennen, vaan pitää pysähtyä.
Matka saattaa sitten lyhentyä, -
niin että se on vain 50 - 100 metriä.
Ja issiasoireeseen liittyy yleensä -
joko tuntohäiriöitä (puutuu, tunto häviää) -
tai motorisia lihasoireita eli halvausoireita.
Siinä tavallisin on, että kun nilkka läpsähtää alaspäin, -
se ei nousekaan normaalisti ylös, vaan putoaa.
Ja voi sitten moni muukin lihas, -
koska lihakset saavat hermoituksensa selkäydinkanavasta.
Liikkuminen sitten hiipuu ja voi olla niin, -
ettei pysty liikkumaan ollenkaan.
Muistan Tilkassa vanhemman potilaan, jolla oli pahat oireet.
Hän oli mennyt niin pahaksi, ettei sängystä pystynyt seisomaan -
kuin ihan muutaman hetken, että piti mennä takaisin.
Sitten hermojuuri tai useampia hermojuuria vapautettiin.
Otettiin sieltä vaan luuta pois.
Ortopedi on tämä "luuseppää josko tarvitaan", -
mikä merkitsee, että luuta poistetaan ja sitten hermo on vapaana.
Hän tuli silmissä terveeksi.
Olisi ollut vaarallista, jos lihakset kauan olisivat olleet lamassa.
Hermo olisi silloin pysyvästi vaurioitunut.
Siinä mielessä on hyvä, että ihmiset ovat aktiivisia.
Kun tulee varsinkin epäselvää juttua, niin käyvät lääkärissä.
Lääkärillä on tietysti enemmän koulutusta, -
niin hän sitten ohjaa tarvittaessa esim. ortopedille.
Jos on joku paha, kiireellinen asia, -
niin sitten sairaalaan välittömästi. Tärkein asia siinä on -
tämä cauda equina -oireisto eli hevosenhäntä-oireyhtymä. - Joo.
Kun hermojuuret tulevat alaselästä ulos, -
niin ne ovat vähän kuin jouhia hevosen hännässä.
Siitä se nimi tulee. Jos puristus kohdistuu niihin hermojuuriin, -
jotka hermottavat peräsuolen -
ja virtsarakon rengaslihaksistoa, niin ne lamautuvat.
Silloin ei pysty pidättämään ulostetta eikä virtsaa.
Se on hyvin raflaava, erittäin hankala tilanne.
Siinä pitäisi heti reagoida. Heti vaan sairaalaan -
ja heti harkita leikkausta.
Jos se on pitkään, niin se jää pysyväksi. - Joo.
Sitä usein varusmiehillekin - harvinaisena mutta mahdollisena -
on korostettu. Mutta tietysti sitten vanhemmiten -
myös samoja oireita voi yhtä hyvin tulla.
Joo, tämä oli tärkeä puheenvuoro. Niin kuin totesit, -
niin tällainen vaiva ja oireilu on lisääntymässä -
ja voi johtaa ihan toimintakyvyttö- myyteen. Leikkaus sitten auttaa.
Siinä varmaan tutkimuksena on hermoratojen juoksu..., -
elektroneuromyografia hienosti sanottuna.
Vai pitääkö heti mennä kerros- kuvauksiin?
No, ilman muuta antaa hyvää tietoa tämä ENMG, -
elektroneuromyografia, niin kuin nimikin sanoo.
Mutta nykyään, kun on tämä erinomainen magneettikuvaus, -
niin se antaa paikallisen kuvan ja on syrjäyttänyt muita tutkimuksia.
Usein kun selkärangasta otetaan röntgenkuvia, -
niin niistä tietysti nähdään kulumista.
Ei kuitenkaan pystytä näkemään niin selvästi sitä, -
kuinka puristuksissa hermojuuri on.
Magneettikuvasta on nykyään tullut erinomaisen tärkeä -
ja sitä pitäisi minusta heti vaatia päivystyksessä, -
ettei tämmöistä vakavaa tulisi. Samalla se on kartta ortopedille.
Hän tietää puristuskohdan, ettei leikkaa väärästä paikasta.
Eli perinteinen lannerankaröntgen on kohtalaisen vaatimaton tutkimus.
Ehkä säderasituskin on huomattavasti magneettikuvausta suurempi.
Niin. - Eli magneettikuvia, mutta onko se kallista?
Kyllähän se kallista on. Ja sen takia on mielestäni tullut -
ongelma vai voiko nyt ongelmasta puhua.
Itse olen voinut määrätä niitä Tilkasta.
Tilkkaan tuli jo varhain magneettikuvaus. - Joo.
Sinne tuli 0,2 teslan magneetti- laite koekäyttöön.
Siellä on magneetti ollut - tietysti uusittuna, parempana.
Mutta yksityispraktiikassa myös on nyt niin helppo niitä määrätä, -
koska saatavuus on niin hyvä. - Joo.
Moni potilas ei halua sitten tietenkään mennä sinne -
korkeitten maksujen takia. Mie- luummin toivoo sairaalan maksavan.
Tässä on minusta yksi ongelmatiikka tai mistä on keskusteltu.
Kun tk-lääkäri on niin tärkeässä asemassa, -
kun hän ohjaa potilaan sairastamista -
ja jakaa sitä erikoislääkäreille jollekin erikoisalalle.
Jos hänellä olisi enemmän mahdollisuuksia magneettikuviin, -
niin yhdellä kuvauksella voisi - ei nyt tuhannet tutkimukset, -
mutta monet tutkimukset välttää, kun se näyttää vian.
Ei sitä tarvitse sitten muuten. Se on siinä, niin se tiedetään.
Silti juuri tämä kustannusasia. Sen järjestyminen on tosi tärkeä.
Olen kovasti samaa mieltä kanssasi oltuani vuosikymmeniä tk-lääkärinä.
Tuskastuin siihen, ettemme magneettitutkimuksia voi tilata.
Teemme muut tutkimukset. Hinta lähestyy sitä samaa eikä olla edetty.
Jos yksityissektorilla otetaan magneettitutkimus, -
paljonko potilas joutuu siitä suurin piirtein maksamaan?
No tuota, en uskalla oikein sanoa mitään summia. - Suunnilleen?
Olen ollut niin paljon siinä...
nyt poissa, kun en ole ollut vastaanotolla.
Se on... sanotaan nyt... - 500 euroa?
Niin, kyllä se varmaan helposti nousee siitä ylöspäin, -
mutta se riippuu tietysti siitä, mikä kohde kuvataan.
Se on kuitenkin moninkertainen ver- rattuna normaali röntgenkuvaukseen.
Se on saman verran kuin auton moottorissa jakohihnan vaihto.
No niin, kun en valitettavasti pysty tuota nyt sanomaan, -
niin on helppoa kenelle tahansa, joka tätä ajattelee, -
soittaa johonkin lääkärikeskukseen ja kysyä sieltä.
"On harkittu vähän lanneristirangan magneettikuvausta. -
Paljonko se maksaa?" Sillä tavalla, että saisi sen...
Se on kyllä hyvin relevantti kysymys.
Minäkin olen aikaisemmin niitä hintoja tietysti osannut, -
mutta nyt kun en ole tilannut aikoihin, ei oikein uskalla sanoa.
Joo, mutta viesti on se, että se maksaa yhtä paljon -
kuin isompi auton huolto. Kyllä ihminen on autoa arvokkaampi.
Omasta pussistakin kannattaa hieman maksaa. - Ehdottomasti.
Seuraukset ovat niin katalat. Voisitko lopuksi vielä sanoa, -
lyhyesti kommentoida, tulevatko nämä oireet esiin nostoista?
Nostetaan jotain raskasta väärässä asennossa.
Paljon näin ajatellaan. Jos se meni silloin kun oli se valtava potilas.
Että siinä se venähti.
Se on hyvin vaikea kysymys vastata.
Tuota, totta kai tämmöiset vaikuttavat.
Ennen varsinkin ajateltiin, että jos raskasta...
Jos aloittaa jo alle 10-vuotiaana tukkimetsässä -
ja tekee vuosikausia raskasta työtä.
Mutta siitä ei oikein semmoista vakuuttavaa...
kuitenkaan muuta kuin tapaturmat tietysti.
Sehän on seikka sinänsä että tapa- turmat ja välilevyn tyrä sitten.
Muuten minusta tuntuu, että ahdas kanava on kulumiseen liittyvä.
Ja sitten tämä muuten, että miksi minulle tulee issiasoire?
Miksei naapurille? Minähän olen parempikuntoinen.
Se tuntuu vielä olevan arvoitus.
Tästä jatketaan. Meiltä aika tässä jo loppuikin.
Olli Kiviluodon kanssa jatkamme -
tätä samaa mielenkiintoista teemaa seuraavassa jaksossa.
Meidät on kaikki luotu Jumalan kuviksi.
On tärkeää huolehtia terveydestään ja näin ennaltaehkäistä sairauksia.
Auta tukemalla tätä ohjelmaa.
Voit soittaa numeroon 0600-10077.
Puhelu maksaa noin 10 euroa ja olet tukemassa tätä toimintaa -
kaikkien meidän yhteiseksi parhaaksi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare