Hyvät katsojat! Tervetuloa Herra käyttää lääkäriä -ohjelmaan.
Tällä kertaa haastattelen ortopedi Timo Paavilaista.
Timo, sinulla on pitkä lääkärinura takana -
ja olet pikkuhiljaa eläkepäiville siirtymässä.
Tosin se eläkkeelle siirtyminen on lääkäreillä aina vähän hidasta.
Kysyisin ihan, olitko nuorena aina ajatellut ruveta lääkäriksi -
vai mikä sai sinut kiinnostumaan lääkärintyöstä?
No, se oli... Kyllä se oli jotenkin tämmöinen mieltymys siihen, -
mitä ympärillä näki. Sitten minulla oli vanhempi serkku, -
joka oli lääkäri. Hänen kanssaan oli kohtuullisen läheiset välit.
Niin hän aina innosti lukemaan ja opiskelemaan eteenpäin.
Ylioppilaaksitulon jälkeen piti valinta tehdä ja se oli...
Olin kyllä hyvin kiinnostunut myös tekniikasta. - Joo.
Ja tuota - se oli sitten oikeastaan nämä kaksi vaihtoehtoa: -
joko tekniikka tai lääketieteellinen.
Menin ensin karsintakurssille, ja se sitten ratkaisi tämän jatkon.
Joo, kuulostaa tutulta. Minullakin oli nuo 2 samaa vaihtoehtoa.
Joo-o. - Karsintakurssit sitten ohjasivat tähän.
Tuntuuko, että valinta oli oikea? - No, en ole kyllä yhtään katunut.
Nythän tällaisella operatiivisella alalla toimimisessa on -
loppujen lopuksi hyvin paljon teknistä.
- Joo, hakeuduit kirurgian puolelle.
Kirurgiselle ensiksi ja sitten ortopeditraumatologia. - Joo.
Viimeiset vuosikymmenet on ollut -
tekonivelkirurgia pääaiheena ja selkäkirurgiaakin aiemmin paljon.
Tekonivelkirurgia on hyvin teknistä luonteeltaan. - Joo.
Tosin biologiaan kytkeytyneenä vahvasti kyllä.
Ilman muuta. Ortopedia tulee ole- maan suurimpia aloja lähivuosina, -
kun väestö vanhenee ja ortopediset sairaudet lisääntyvät: -
luuston haurastuminen, nivelkulumat.
Olet paljon laittanut keinoniveliä.
Voiko niitä laittaa muuallekin kuin lonkkaan?
Toki. Periaatteessa nykyisin lähes kaikkiin raajaniveliin on olemassa.
Polvia laitetaan nykyisin jo suorastaan enemmän kuin lonkkia.
Nilkkaankin on tekonivelet. Tosin perinteiset luudutusleikkaukset -
voivat olla parempi ratkaisu kuin nykyiset nilkan tekonivelet. - Joo.
Käsikirurgit laittavat reumakirurgiassa rystyniveliä ja ranteita, -
olkaniveliä ja myös kyynärniveliä.
Mikä tällaisen varaosan elinikä on?
Miten kauan on odotettavissa, että keinonivel toimii?
Lonkkien osalta voidaan sanoa, että noin 15 vuotta menee -
90 %:n todennäköisyydellä. Sitten se pikkuhiljaa laskee.
Siinä on ongelmaksi tullut liukupinnoista tuleva -
pieni, hyvin hienojakoinen hierre.
Se aikaansaa solureaktion, -
joka alkaa levitä nivelen ympäristössä ja kuluttaa sitä luuta, -
mihin proteesikomponentti on kiinnitetty. Se on pahin ongelma.
Tosin nyt on kehitetty proteeseja eteenpäin.
Nämä keraamiset liukupinnat ovat nykyään ilmeisesti kestävimmät.
Myös muovisia polyeteenipintoja on kehitetty -
ja niihin on saatu oikein monin- kertaiset kestävyysluvut.
Joo, ne ovat parantuneet. Tavallaan symmetrinen ajatus siitä, -
että kuluva pinta nivelessäkin on se uusiutumaton rusto.
Siinä on vähän samaa ongelmatiikkaa.
Kyllähän Luojan luoma nivel on käsittämätön.
Sehän kestää parhaimmillaan yli 100 vuotta -
ja käy pelkästään kaurapuurolla ja muulla, mitä suuhumme panemme.
Ei mikään tekniikka ole siihen päässyt.
Se on mykistävää. Ennen autossa oli rasvanipat, -
joista pantiin uutta rasvaa. Siellä on luonnon rasvat -
mainioine kitkakertoimineen. - Ilmeisesti on niin, että jos me..
Nivelrustohan ei saa verestä mitään ravinteita, -
vaan ne tulevat nivelkalvon erittämästä nivelnesteestä.
Ilmeisesti, jos ravinnonsaanti on ok eikä ole geneettisiä virheitä, -
niin nämähän kestävät. - Joo, olen joskus kuullut sanonnan, -
että ihminen tupakoi nivelillään eli nivelet kuluvat, jos tupakoi.
- Se polttaa. - Ravinteiden saanti huononee, -
kun yhden tupakan jälkeen tulee 1-2 tunnin valtimosupistus.
Silloin rusto saa huonosti ravinteita ja kuluminen nopeutuu.
Jouduttaa kulumista ja myös osteo- poroosia, joka on meidän ongelma.
Vaikeasti osteoporoottiseen luuhun ei tahdo saada -
kunnolla kiinnipysyviä komponentteja. Komplikaatioriski on suurempi.
Se ei kiinnity sitten...
Kiinnittyessäänkin luumateriaali ei aina välttämättä kestä.
Joku kaatuminen saattaa tuhota kaiken.
Kovin osteoporoottinen luu on kuulemma vähän kuin märkää pahvia.
- Näin se on. Se on tullut hauraaksi.
Meidän pitää suojella luutiheyttä ja rustoja.
Onko aina välttämätöntä heti laittaa -
kuluneeseen niveleen keinonivel vai voiko tehdä jotain muutakin?
Ei toki! Tekonivel asennetaan vasta sitten, -
kun muut konstit eivät auta. - Joo.
Lähinnä lepokivut viime kädessä pakottavat siihen.
Vaikka puhutaan nivelen kulumasta, -
niin liikunta on parasta lääkettä -
kivuliaalle tai sanotaan ongelmanivelelle. - Joo.
Sitten ovat tietysti monet ravitsemus- asiat, jotka voivat lykätä sitä.
Meille näihin asti on ollut vähän käsittämätön tilanne -
nivelrikkoon liittyvät kiputilat.
Viime kädessä niiden takia teemme leikkauspäätöksetkin.
Niihin voidaan ravitsemuksella auttaa hämmästyttävän paljon.
Niillä saadaan kivut lievittymään -
ja liikunnalla pidetään yllä nivelten kuntoa.
Vuosia voi mennä ihan mukavasti. Silti nivelrikko tosin etenee, -
mutta ihmiset pärjäävät yllättävän pitkälle.
Tämä oli kovin mielenkiintoinen asia, -
että ravitsemus ja liikunta lievittävät kipuja.
Olen kuullut saman, että jos niveltä liikuttaa ilman kuormitusta, -
mitä enemmän sitä liikuttaa, sitä vähemmän se kuluu.
Esim. liikuttamaton, kipsissä oleva nivel voi kulua nopeammin.
Näin on. Nivelrikkoprosessi etenee silloin hyvin nopeasti, -
samoin kuin osteoporoosi. Ja lihakset surkastuvat nopeasti.
Siinähän se havaittiin, kun astronautit olivat siellä 3 tai 6 kk.
Niittenhän ei anneta kävellä luustomassahävikin takia.
Puolet luustosta ja lihaksista on poissa ja ne viedään kuntoutukseen.
Painovoimalla on uskomaton vaikutus meidän luustruktuuriin -
ja luun mineraalipitoisuuteen ja kaikkeen tähän.
Joo, me teemme päivittäin kovasti töitä painovoimaa vastaan.
Näin on. - Ja se pitää ne luut kunnossa.
Mitä enemmän kuormitetaan, sen parempi.
Luu on hieno mekanismi, 3-ulotteinen pilarirakenne.
Se on elävää solukkoa, -
jossa solut vaihtuvat jatkuvasti. - Joo.
Noin 50-kymppisellä on luusto vaihtunut jo noin viidesti.
Osteoklastisolut syövät luuta ja osteoblastit rakentavat uutta.
Jos on epätasapainoa, voi tulla osteoporoosia.
Ihmisellä oli 10 vuotta sitten eri luut kuin tänä päivänä.
Uskomatonta kyllä on. Yleensä me pidämme luustoa pysyvänä.
Joo, se on dynaaminen kudos, joka koko ajan kuormituksesta muuttuu.
Muistan opiskeluajalta vaikeita avosäärimurtumia.
Niitä koetettiin luuduttaa piikein kiinnitettävällä laitteella, -
joka väkisin puristi rikkinäisiä luita vastakkain.
Se nopeutti luutumista. - Näin on. Tämmöinen erilainen kompressio -
murtumapintoihin jouduttaa luutumista.
- Se oli aika mielenkiintoista. Hyötyä ei ensin ihan uskonut.
Meidät on luotu liikkumaan. Liikunta on luille hyvin tärkeää.
Se on sitä. - Usein puhutaan siitä, -
että ihmisen pitäisi saada kalsiumia 1 g/pv -
ja 10 mikrogrammaa D-vitamiinia, -
jotta luut paranisivat ja pysyisivät vahvoina.
Kalsiumlähteeksi tarjotaan usein maitotuotteita, mutta on ihmisiä, -
jotka eivät käytä maitotuotteita. Silti luut ovat vielä vahvemmat.
- Pärjäävät paremmin. - Mainitsit kerran esimerkkinä -
että USA:n tummaihoiset käyttävät paljon kaloreita/maitotuotteita.
Niillä voi olla enemmän haurastumia paljosta kalkista huolimatta -
kuin esim. "maitotuotteittomilla" afrikkalaisilla tummaihoisilla.
Joo, siinä on hyvin isot... Afroamerikkalainen saa kalsiumia -
keskimäärin 1 - 1,5 g päivässä. - Joo-o.
Kun häntä verrataan kanssa- sisareensa Etelä-Afrikassa, -
joka saa vain noin 1/5 -
eli 200 - 300 mg päivässä.
Tämän kanssasisaren riski saada osteoporoottinen murtuma on -
vain 1/9 siitä, mitä afroamerikkalaisella on.
Riski on siis 9-kertainen.
Näitä on muitakin tällaisia kummajaisia.
On ihmetelty, miten on mahdollista tämäkin.
Pohjois-Kanadan eskimot, inuiitit, -
saavat kalsiumia 2 - 2,5 g päivässä, -
kun syövät ruotoineen kalat jne.
Heillä on silti kenties maailman suurimmat osteoporoosiluvut.
Aika mielenkiintoista. - Hyvin erikoinen tilanne.
Myöskään länsimaisissa tutkimuksissa ei ole havaittu, -
että maito vähentäisi osteoporoosiriskiä, -
eikä myöskään osteoporoottisten murtumien riskiä.
Eikä edes D-vitamiinin lisääminen auta.
Joo, se on jonkinlainen myytti, joka on jäänyt elämään.
Sitä on paljon mietitty ja ratkaisu on kyllä löytynyt.
Se on kalsiumin menetys.
Jos käytämme paljon ravintoaineita, -
jotka aiheuttavat metabolista asidoosia -
eli elimistön happamoitumista lisäävää. - Joo.
Elimistö pyrkii pitämään pH-tasa- painon hyvin tarkoissa rajoissa -
ja puskuroi happamuutta ottamalla kaliumia, magnesiumia -
ja kalsiumia, jonka se ottaa sitten luustosta.
Eli mitä enemmän käytämme eläinkunnan tuotteita, -
sitä enemmän virtsaamme luustoamme vessanpönttöön.
Se on ihan selkeä reitti.
Tuohan on aivan loogista, että luu liukenee happoon.
Sitä tukevat hyvin sekä kokeelliset tutkimukset -
että isot laajat väestötutkimukset, joita nykyisin on.
Mm. Ruotsissa on tehty noin 60 000 naisen seurantatutkimus, -
jossa nähtiin, että maitotuotteet eivät mitenkään vähentäneet, -
vaan mieluummin lisäsivät osteoporoottisia murtumia.
D-vitamiinikaan ei siinä tullut avuksi.
Joo, hyvin mielenkiintoista. Epidemiologiset laajat tutkimukset -
eli laajojen väestöryhmien tarkastelu osoitti todella sen, -
että Etelä-Afrikassa tummaihoiset saivat vain 200 - 300 mg kalsiumia.
- Käsittämättömän vähän. - Täysin alle suositusten, -
mutta heillä on 9 kertaa pienempi riski saada luiden haurastumista -
kuin näillä, jotka saavat sitä moninkertaisesti.
Näillä on tietysti elämäntavoissakin eroja, liikkuvat enemmän jne.
Vaikka nämä huomioidaan, se ei selity liikkumisen eroilla.
Se on hyvin mielenkiintoinen, looginen ja järkeenkäypä näkemys.
Tuosta liikunnasta... Esim. vuoro- kauden vuodelepo voi viedä -
jo muutaman prosentinkin luu- ja lihasmassasta. - Se on hyvin äkkiä.
Millaista liikuntaa suosittelisit potilaalle, -
jolla on lievää nivelkulumaa ja osteoporoosiriski?
Minkä tyyppinen liikunta olisi hyvä?
Se on oikeastaan ihmisen oma valinta.
Pääasia, että hän tekee säännöllisesti 1/2 h ainakin 5 kertaa/vko.
Olkoon se sitten reipasta kävelyä, -
sen ei tarvitse olla yhtäjaksoista, vaan esim. 10-15 min. jaksoissa.
Pyöräily on erinomainen, hiihto talvella.
Nyt oli parin viikon hyvä luistelukausi.
Siis mikä tahansa mieluisa liikunta.
Jos on sosiaalisesti aktiivinen, niin ottaa kavereita.
Näitä erilaisia yhteisliikunta- muotojahan on paljon. - Joo.
Mielenkiintoista on myös UKK-instituutin -
muutaman vuoden välein uusiva liikuntapiirakka kivoine vinkkeineen.
Joo, se on varmaan netistäkin... - Internetistä se löytyy.
Säännöllisyys lienee aika tärkeää. - Se on tärkeää.
Ettei vain jouluna ja juhannuksena. - Se on just näin.
Kun ajatellaan diabetesta, meidän ongelmaa 2-tyypin diabetesta...
Aina aterian jälkeen perinteisesti otamme nokkaunet.
Silloinhan veren sokeriarvot hyvin nopeasti nousevat. - Joo-o.
Silloin pitäisi nimenomaan mennä liikkeelle.
Mieluummin ihan välittömästi vähän menee kävelylenkille.
Silloin veren sokeriarvot eivät pääse nousemaan, -
ja sehän on diabeetikolle tosi tärkeää kuin myös meille muillekin.
Tämähän oli hyvä huomio eli aterian jälkeen ei nukkumaan -
vaan kevyttä liikuntaa. Ei se taida häiritä ruoansulatusta. - Ei.
Sekin on eräs myytti. - Se on myös myytti.
Lapsena kiellettiin syönnin jälkeen liikkumasta tuntiin. Ei hyvä neuvo.
Näin se on. Ja mielellään katsomme luonto-ohjelmien leijonia, -
jotka popsittuaan mahansa täyteen menevät levolle.
Mutta pedot ovat eri asia. - Nehän syövät joka 4. päivä antiloopin.
Pitkät ateriavälit heillä. - Emme voi heitä matkia. - Ei kannata.
Tuosta liikunnasta vielä kysyisin.
Jos polvesta on rusto melkein hävinnyt, -
silloin ehkä kova tärinä ja iskuliikunta ei ole se paras. - Ei.
Yleensä liikunnassa iän karttuessa on parempi, -
että liikunta on tasaista. Ei ole stressimaksimeja.
Ei hyppimistä tms. Jos hölkkää, niin mieluummin pururadalla -
ja hyvillä joustavilla tossuilla, joissa pohja antaa vähän joustoa.
Elastisuutta, joo.
Silloin on tärkeää välttää kovia tärskyjä. Varoo sitä. - Joo.
Säästää vähiä jäljellä olevia rustoja. - Joo.
Mutta aktiivinen liikunta, nivelten liikuttelu. - Se on hyvä.
Ei tarvita heti keinoniveliä, vaan pärjätään jopa vuosia.
Monet pärjäävät vuosikausia, -
jos vielä saa tehtyä ravintomuutokset, -
niin että kivuista pääsee. Se on hämmästyttävä hyöty, -
mikä niistä saattaa tulla. - Eli ravintomuutokset, -
kuormitusmuutokset, liikunta ovat hyviä kipulääkkeitä.
On. Emme ortopedeinä ole oikeastaan oivaltaneet ravinnon vaikutusta -
Tules-alueen eli tuki- ja liikuntaelinten kipuihin.
Fibromyalgiat ja pehmytkudos- kiputilat, joita on paljon, -
niin ne ovat mitä ilmeisimmin yhteydessä aineenvaihdunnalliseen -
happamuuteen. Mitä enemmän käytämme eläinkunnan tuotteita, -
sitä enemmän elimistö happamoituu. - Joo.
Kivut korreloituvat näköjään näihin. - Fibromyalgia oli aikanaan -
kovin kiistelty tautikokonaisuus. - Sitä se on edelleen.
Ettei semmoista ole. Itse vahvasti uskon siihen. - On. On.
Fibromyalgiasta kärsivät eivät ole teeskentelijöitä vaan tosi kipeitä.
Kuten sanoit, eräs näkökulma ehkä on, -
että happamoituneet kudokset aiheuttavat kiputiloja.
Olen sanonut näille potilaille, ettei tämä kipulääkkeillä parane.
Masennuslääkkeitäkin on kokeiltu joskus. Liikunnalla se paranee, -
mutta se kestää pari vuotta. - Se on aivan hämmästyttävää.
Olen ihan harrastemielessä ollut -
terveysprojekti Karpalon kursseilla - pikkuluentoja käynyt pitämässä.
Siellä nimenomaan ihmisiä kasvatetaan näille ravitsemuslinjoille.
Nämä ihmiset kertovat aivan uskomattomia kertomuksia, -
miten he ovat päässeet monista tämmöisistä vaivoista.
Minä vanhana ortopedinä en ollut uskoa niitä juttuja.
Se on ollut ihan näin. - Tämmöinen ravitsemus- ja liikuntaherätys -
tavallaan tuli sinulle vähän jälkijunassa.
Joo, vähän jälkijunassa enkä ole pystynyt sitä potilaille..
Tässä voimme tästä keskustella. Aika kiinnostavaa, -
että äskettäin tulleet uudet ravitsemussuositukset lisäävät -
vihannes-, hedelmä-, marja- voittoista osuutta.
Se on positiivista. - Ja vähentävät reilusti eläinproteiinipitoisuutta.
Punaisen lihasta annetaan jo selvä varoitus. Tietty maksimimäärä/vko.
Siinähän puhutaan 500 g/vko. Suoma- lainen mies syö 3-kertaisen määrän.
Näin on. Kyllä sitä olisi syytä... - Olen neuvonut semmoisen vinkin, -
että jos pyritään terveellisyyteen, niin eläinproteiinin määrä, -
jota ei kannata ylittää, olisi 1 g/oma paino-kg/pv.
Siinäkin on jo varmaan liikaa. - Siinä on varmasti ihan tarpeeksi.
WHO:n proteiinisuositus oli aikaisemmin noin 30 - 45 g.
Nyt sitä on kait hiukan lisätty.
Ihan selkeä näyttö on siitä, ettemme tarvitse enempää proteiinia.
Liika proteiini on elimistölle vain kuormitus ja haitta.
Joo, sen aineenvaihdunnallinen työstö ja käsittely kuluttaa, -
rasittaa elimistöä ja munuaisia. - Se tekee sitä.
Se meille opetettiin jo v. 1969 lääkärikoulussa Ranskassa.
Ranskassa kiinnitettiin todella paljon huomiota ravitsemukseen.
Käytiin läpi huolellisesti muutakin: rasvojen vaikutuksia ja näitä.
Ne olivat mielestäni aikaansa edellä viitatessaan siihen, -
miten kcal-määrä, -
minkä saa grammasta eläinvalkuaista, kuormittaa muihin verrattuna.
Se oli ihan oppikirjatasolla. - Kova rasite maksalle/munuaisille.
Se on ja kun nyt puhutaan syövän lisääntymisestä.
Joka 3. suomalainen tulee sairastumaan syöpään.
Eräs tutkimus totesi, että vuoteen 2030 mennessä -
syöpä lisääntyy 70 %, jos tätä vauhtia mennään.
Siinä on monia selittäviä tekijöitä. - Luin sitten syitä.
Sanotaan, että syövän syytä ei tiedetä, muttei se niin ole.
Ei. Tiedetään jo hyvinkin paljon. - Joka 4. johtuu alkoholista.
Joka 3. syöpä johtuu tupakasta. - Ne jos saadaan pois.
Ravitsemushäiriöistä johtuu varmaan 30 - 40 %.
Syöpälääkärit jäisivät työttömiksi, jos kaikki nämä huomioitaisiin.
Vähän liioitellen tietenkin.
Riskien pudotus olisi uskomaton, mikä näillä saataisiin.
Olisi se. Meidän pitää tietysti korostaa sitä, -
ettemme syytä ketään itse aiheutetusta taudista.
Ei, ei. - Pyrimme herättämään keskustelua ja antamaan ohjeita.
Jokainen tekee oman valinnan.
Mutta vanha myytti, jota tässä vähän sivuttiinkin, -
on, että eläinproteiini olisi jotenkin kasvisproteiinia parempi.
- Se on myytti. - Asia on aivan päinvastoin.
Eläinproteiinista emme saa kuitua. Se puuttuu täysin.
Kaikki kasvisproteiinien mukana tulevat biomolekyylit, -
tavattomasti antioksidantteja ja muita, -
syövän kasvuakin rajoittavia tekijöitä, jää pois.
Ei niitä ole eläinkunnan tuotteissa. Eläimet ovat jo käyttäneet ne.
Eläimet ovat hyötyneet siitä meidän tappioksemme. - Näin se on.
Tämä on aika vakuuttava vertaus.
Tässä esitetyt terveysväitteet perustuvat kaikki tutkittuun tietoon.
- Tutkittuun tietoon. - Ja pitää perustua, koska emme voi opastaa -
ihan oman mielikuvituksemme pohjalta.
Tässä jyllää tutkittu tieto, jota on viime aikoina tullut paljon.
Muutetuissa ja korjatuissa ravitsemusneuvoissakin nähdään, -
että koko ajan mennään... - Varovasti kyllä mutta oikeaan suuntaan.
Varovaisuus on tärkeää.
On hieno asia, että olet ortopedinä jaksanut perehtyä -
näihin mielenkiintoisiin ravitsemusasioihin.
Tämä on nyt tällaista eläkeläisen harrastusta.
On tullut paneuduttua aika paljon kirjallisuuteen.
Olet tutkinut asiaa, paneutunut tutkimuksiin/kirjallisuuteen.
Kansanterveydellisesti tällä on valtava merkitys.
Jatkamme Timo Paavilaisen kanssa toisessa osiossa -
hyvin mielenkiintoisista terveysasioista.
Nyt kävimme läpi nivelkulumia, luuston haurastumista -
ja ravinnon/liikunnan vaikutusta näihin asioihin.
Ensi osiossa käsittelemme mm. ravintokuitujen vaikutusta, -
miten valtavan suuri merkitys niillä on meidän terveyteemme.
Meidät on kaikki luotu Jumalan kuviksi.
On tärkeää huolehtia terveydestä ja siten ennaltaehkäistä sairauksia.
Auta tukemalla tätä ohjelmaa.
Voit soittaa numeroon 0600-10077.
Puhelu maksaa noin 10 euroa ja olet tukemassa tätä toimintaa -
kaikkien meidän yhteiseksi parhaaksi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare