Niittylä suur lillenäitus
HÄRRA HISSANEN
Mõned inimesed peavad neid lilli umbrohuks, aga mina arvan,
et need on ilusad, Jumala loodud.
Ükski Jumala loodud asi ei ole teisest parem või tähtsam.
Nii on ka inimestega, ükski meist ei ole Jumala jaoks tähtsam kui teine,
vaid me kõik oleme samaväärsed.
Teen selle puu ümber ühe ilusa lilleseade.
Nii, valmis.
"Austatud hortoloog, Hannes Herbert Hissanen,
meile pakub suurt rõõmu kutsuda teid, ehk siis mind, osalema Niittylä
iga-aastasel lillenäitusel. Näitust saavad külastama inimesed
kõikjalt Soomest ja ka välismaalt. Selle aasta teema on:
Eksootilised ja kodumaised. Parima seade ette valmistanud
osalejate autasustatakse. Tervitades, Niittylä lillenäituse komitee."
Sina, avokaadopuu, oled minu eksootiline taim.
Sa küll veel ei õitse ja sellepärast sind kaunistavad need kodumaised taimed.
Meil on kõik näituse jaoks valmis.
Aitäh, Jeesus, et oled koos minuga sellel autoreisil Niittylä lillenäitusele.
Las võistluse võidab see, kes on selle ära teeninud.
Kummaline. Kedagi pole kohal, kuigi näitus peaks kohe hakkama.
Võiks ju arvata, et on veel võistlejaid. Äkki mina olengi ainus võistleja?
Niittylä lillenäitusel on ju palju osavõtjaid, kodumaalt ja välismaalt.
"Niittylä uudised: Niittylä rahvusvahelisel lillenäitusel jäi esimese koha auhind
välja andmata. Teist kohta jagasid Ursula von Hoffentoffen ja
Jaakko Ala-Kanerva."
Niittylä rahvusvahelisel lillenäitusel eile!
Sellepärast siin pole kedagi kohal, näitus toimus eile!
See on küll jama. Ma ei võidagi see aasta peaauhinda.
Kurb tegelikult, see lilleseade oli nii ilus.
Samas tuleb mul meelde üks kirjakoht Piiblist:
"Mina istutasin, Apollos kastis, kuid Jumal laskis kasvada."
Järelikult istutaja pole keegi, kastja ka mitte, kõik on Jumala kätes,
Tema annab kasvu.
See tähendab, et kuigi mina olen istutanud need lilleseemned,
kastnud ja hoolitsenud nende eest, selle ilusa asja välja ilmumine,
ei ole tänu minule. Selle kasvamine on olnud kogu aeg Jumala kätes.
Mis mul siin taskus on?
Kuldraha!
See jäi vist üle sellest aardejahist, mida pidasime Piparkoogi
ja Piprakesega.
Kuldraha meenutab mulle, et on tegelikult hea,
et ma ei jõudnud näitusele ega võitnudki midagi,
kuna auhind nende lillede kasvatamise eest ei kuulu mulle,
vaid Taevaisale.
Võiksin anda selle kuldraha Jumalale auhinnaks!
Tõlge: Sanna Pitko