ANDLIGA VERKLIGHETER
Shalom. Mitt namn är Ephraim Frank och jag bor i Israel.
Tack igen till TV7 för att jag fick komma hit och undervisa.
Jag kommer att undervisa ur Bibelns första kapitel -
om andliga verkligheter.
Gud är ju osynlig, och vi som tillber Honom...
Jag kommer att använda mig av namnen Jeshua eller Jesus -
namnen är liktydiga -
och istället för Kristus säger jag kanske Messias.
Jag kommer att växla mellan dessa namn beroende på om jag -
utgår från Skriften eller något annat.
Jesus hade ibland konflikter med sin tids andliga ledare -
fariseerna och de skriftlärda varje gång han kom till Jerusalem.
En gång lämnade han Jerusalem för att gå upp till Galileen -
och passerade då igenom Samarien på vägen upp dit.
Detta finns återgivet i Johannes 4.
I Samarien ställde han sig att vänta vid en brunn.
Lärjungarna hade gått in till staden för att köpa mat -
så han var där ensam när en samaritisk kvinna kom till brunnen -
och Jeshua bad henne om lite att dricka.
Hon blev förvånad över att en jude bad en samarit om vatten.
och hennes reaktion är ganska intressant.
Det är som om Jeshua försökte lugna henne.
Han sa sedan att den som drack ur den brunn hon brukade gå till -
(som råkade vara Jakobs brunn) skulle bli törstig igen -
Men om hon bara visste vem han var som satt där -
skulle hon be HONOM om vatten, och han skulle ge henne levande vatten.
Det levande vattnet hämtas inte upp ur marken -
det flödar ur en annan verklighet, och denna verklighet -
kommer vi att titta närmare på i Bibelns första kapitel.
Jesus svarade samaritiskan, det är nästan som en sammanfattning...
När hon sade att "vi tillber Gud på detta berg" -
välsignelsens berg, "och ni judar tillber Gud borta i Jerusalem" -
på Moria berg" -
svarade Jeshua: "Den tid kommer då ni varken ska tillbe Gud -
på detta berg eller i Jerusalem, utan i ande och sanning."
Vi kan tillbe Gud i ande, men utan sanning blir det bara halvfullt.
Men sanning utan ande blir det i stort sett tomt.
Det behövs alltså både ande och sanning när vi tillber Gud Fadern.
När lärjungarna var på Olivberget tillsammans med Jeshua...
Det var strax efter påskhögtiden som de gick upp på Olivberget -
och samtalade om Guds rike.
Detta läser vi om i Apostlagärningarna 1.
Lärjungarna ställde en fråga till Jeshua -
en fråga som hade sysselsatt dem under de tre år -
de hade vandrat med honom.
De hade förväntat sig att Messias skulle -
upprätta sitt rike nu när han hade kommit.
Men så hade uppenbarligen inte skett, för under den påsken -
hade han blivit avrättad på ett kors.
Så lärjungarna hade blivit väldigt besvikna över att han korsfästs.
Alla förhoppningar och drömmar om Messias-riket här på jorden -
hade kommit på skam. Det fanns ett skäl till detta -
men när lärjungarna ställde sin fråga till Jeshua...
Detta var cirka 40 dagar efter hans uppståndelse -
och lärjungarna frågade honom rakt på sak:
"När ska du återupprätta riket?
Är tiden för Guds rike inne nu?"
Låt oss slå upp Apg 1 -
och se riktigt noga vad Jeshua svarade dem.
Jag tror inte att de verkligen förstod vad han sa -
eller att vi i dag verkligen förstår det.
Apg 1:7-8. Jeshua svarade dem:
"Det är inte er sak att veta vilka tider eller stunder som Fadern -
i sin makt har fastställt.
Men när den Helige Ande..."
På hebreiska blir det 'helighetens Ande' -
"...kommer över er, skall ni få kraft och bli mina vittnen -
i Jerusalem och i hela Judeen och Samarien..."
Lägg märke till bergen här: Både i Judeen och Samarien -
"...och ända till jordens yttersta gräns."
Ända upp till Finland!
Vad var Jeshuas budskap till dem?
De skulle få ta emot helighetens Ande.
Då blir vår fråga: Denna kraft från ovan - vad är den för något?
Det är en osynlig Ande sänd av Fadern -
som ska komma in i eller över dem -
och smörja dem till att bli vittnen.
"Ni skall bli mina vittnen."
Vad ska de vittna om?
De hade ju frågat: "När ska du återupprätta riket åt Israel?"
Jeshuas svar hade således med rikets återupprättande att göra.
Säger han alltså att "när den Helige Ande kommer över er -
ska ni bli vittnen till återupprättandet av Israels rike"?
Vad är Guds rike?
Aposteln Paulus ger oss svaret i Rom 14:17:
"Guds rike består inte i mat och dryck, utan i rättfärdighet -
och frid och glädje i den Helige Ande" - helighetens Ande.
Faderns eget väsen kommer med andra ord -
genom den Helige Ande in i den troendes hjärta.
Det handlar alltså om att Fadern uppenbaras.
Den osynlige Gudens väsen kommer att uppenbaras som rättfärdighet.
Hur ser då denna rättfärdighet ut?
Vi ska snart gå till Bibelns första kapitel, men -
den osynlige Guden har uppenbarat sig genom sin Son -
men även genom sin Ande genom oss som troende -
oss som tror på evangelium om riket -
som apostlarna gick ut och förkunnade i Jerusalem -
Judeen, Samarien och till jordens yttersta gräns.
Jag måste tillägga att det inte handlar om religion -
utan om en relation med vår himmelske Fader -
och med Jeshua Messias genom den Helige Ande - helighetens Ande.
Fadern är en helig, rättfärdig och rättvis Gud -
som vi bara kan närma oss i samma helighet.
Tack vare evangeliet kan vi försonas med Honom -
genom Hans Sons blod, som utgöts på korset.
Men han ber oss också att VANDRA i Anden.
Vad betyder det?
Återigen får vi blicka in i den osynliga sfären och Andens natur -
så att vi kan, som aposteln Paulus säger, "ikläda oss" den natur -
som kännetecknar Jeshua och Fadern.
Vi kan ikläda oss den och bli ett uttryck för den.
En utmaning för oss som troende.
Apostlarna hade inte Nya Testamentet att förkunna detta budskap från.
De gick ut i Judeen, Samarien och den då kända världen -
utan biblar under armen.
De hade inget manus att hämta ur.
För 2000 år sedan var den enda plats där Guds ord fanns -
de lokala synagogorna.
Judarna var ju skingrade till många olika städer och platser -
där de hade etablerat sina lärocentra -
och i dessa lärocentra fanns Tora-rullarna.
Dessa bokrullar är, tillsammans med resten av Bibeln, Guds ord.
Nya Testamentets skrifter pekar tillbaka -
till det vi kallar Gamla Testamentet -
som faktiskt fortfarande är Guds ord.
I Toran ("Gamla Testamentet") börjar det uppenbaras för oss -
om Guds Son, Jeshua.
Han kallades inte Jeshua i början eller -
som somliga säger: "Jehoshua" -
men de betyder samma sak: Frälsning.
Det är bra för de troende bland folken, icke-judarna -
att lära sig hans hebreiska namn, för jag vet att ni i era hjärtan -
vill uttrycka Guds rike och evangelium om riket -
för det judiska folket. Ni har kärlek till judarna -
och vill att de ska förstå vem som är deras Frälsning.
Bara genom att uttala hans namn - Jeshua eller Jehoshua -
förkunnar ni "Frälsningen" eller "Messias".
Jeshua haMashiach eller Jesus Messias.
Det är honom de sjunger om och ropar till att han ska komma.
Vi säger "komma tillbaka", medan de säger "komma" -
och rabbinerna säger att ingen vet vem som ska komma -
eller återkomma. Vi kan bara vänta och se...
Så vi kan ha gemenskap med judarna -
trots våra olika uppfattningar om Messias.
Vi kan mötas i vår kärlek till den som ska komma.
I Johannes evangelium kapitel 1 -
har Jeshua ett mycket specifikt namn.
"I begynnelsen var Ordet, och Ordet var hos Gud -
och Ordet var Gud. Han var i begynnelsen hos Gud.
Genom honom har allt blivit till, och utan honom har inget blivit till."
Detta sammanfattar Bibelns första kapitel -
men vi måste nog ändå bläddra tillbaka dit -
för att lära oss mer om Jeshua.
I Hebreerbrevet 13:8 står det:
"Jesus [Messias] är densamme i går, i dag och i evighet."
Densamme i går, i dag och i evighet.
Är han Ordet, så är det också detsamma i går, i dag och i evighet.
Under vårt studium måste vi hålla i minnet -
att vår Skapare är oföränderlig.
Fadern, som är ande...och som vi kan lära oss av Johannes 4...
Vi kan läsa vad Jeshua sa i Johannes 4.
Enligt Joh 4:23-24 sa Jeshua till den samaritiska kvinnan:
"Men den tiden kommer, ja, den är redan här -
då sanna tillbedjare skall tillbe Fadern i ande och sanning.
Ty sådana tillbedjare vill Fadern ha."
Gud är ande, och de som tillber honom -
måste tillbe i ande och sanning."
Gud är ande, och den andliga världen är osynlig.
Vi kan inte se den med våra fysiska ögon.
Vi måste använda "hjärtats ögon", och en av de saker -
Jeshua kom för att göra var att öppna blinda ögon och döva öron -
och då särskilt vårt hjärtas blinda ögon och döva öron.
I våra hjärtan bodde mörkret, men nu har hans ljus kommit.
Varifrån kom det ljuset?
Låt oss gå tillbaka till början av Guds ord.
Där finner vi ett andligt ljus, ett andligt ord -
och samtidigt en personifiering av Sonen.
Allt skapades i honom, genom honom och av honom.
I 2 Kor 4:18 skriver Paulus om denna osynliga värld.
"Vi riktar inte blicken mot det synliga utan mot det osynliga.
Ty det synliga är förgängligt, men det osynliga är evigt."
Så verkligheten för oss som lever här på jorden -
den sanna verkligheten, är den andliga, det osynliga.
Denna andliga verklighet sände vår himmelske Fader sin Son -
för att uppenbara för oss.
Men vi måste se Hans Son i hans många olika stadier.
Han är densamme i går, i dag och i evighet.
Han var hos Fadern i begynnelsen.
Joh 1:18: "Ingen har någonsin sett Gud.
Den Enfödde, som själv är Gud och är hos Fadern, har gjort honom känd."
Han har uppenbarat honom.
I Joh 10:38 säger Jesus: "Fadern är i mig och jag i Fadern."
De är ett i ande och liv.
De är av samma natur.
Vi läste förut i Rom 14:17 att Guds rike består av rättfärdighet -
frid och glädje i den Helige Ande.
Sådan är Fadern, och sådana vill Han att vi ska bli:
Redskap så att det SYNS i vårt sätt att vara vilka vi är.
Men som vi vet så har det kommit saker i vägen för detta.
Adam skapades till Skaparens avbild.
Han hade samma natur.
Fadern hade blåst sin Ande i honom -
och Adam levde i gemenskap med Fadern.
Det gällde förstås både Adam och Eva.
Utmaningen i dag för oss som blivit frälsta genom Jeshuas blod -
är att uttrycka detta rike i våra liv.
I Psalm 145 läser vi att Guds rike har funnits i alla generationer.
Hur såg det i så fall ut under den första generationen -
på Adam och Evas tid?
Vi ser att de i sitt umgänge med Skaparen -
vandrade i Guds rike, eftersom de tillbad honom i ande och sanning.
De levde ut sanningen.
I en av psalmerna står det att rättfärdighet kommer från ovan -
men sanningen underifrån. Och vi är den sanning -
som möter rättfärdighetens ande så vi blir ett -
i vårt uttryck som troende.
Joh 1:1-2 igen: "I begynnelsen var Ordet, och Ordet var hos Gud -
och Ordet var Gud. Han var i begynnelsen hos Gud."
Vem var hos Gud i begynnelsen?
I Uppenbarelseboken 19:13 står det:
"Det namn han fått är 'Guds Ord'."
Hans namn är "Guds Ord".
Jeshua har alltså ett namn redan från början: Guds Ord.
Kolosserbrevet 1:16-17, 19: "Ty i honom skapades allt i himlen -
och på jorden, det synliga och det osynliga..."
Det synliga OCH det osynliga! "...tronfurstar och herradömen -
makter och väldigheter.
Allt är skapat genom honom och till honom.
Han är till före allting, och allt består genom honom.
Ty Gud beslöt att låta hela fullheten bo i honom."
Vi måste börja se Jeshua i Andens ljus.
Han manifesterades inte första gången för 2000 år sedan.
Han manifesterades först som Ordet och kallades Ordet.
Vi måste lära känna honom i uppenbarelseljuset -
i Guds ord, i hela Guds ord.
För varje gång Gud talar - vad är det vi får höra?
Hans ord!
Jeshua uppenbaras alltså varje gång Ordet talas.
Och kom ihåg att han är densamme i går, i dag och i evighet.
Vi kan inte förkasta någon del av Ordet.
Förkastar vi Ordet, vem är det då vi förkastar?
Vi förkastar Jeshua.
Vi förkastar vår Messias, vår Frälsare och Befriare.
För att verkligen förstå vems Son han är, denne Jeshua HaMashiach -
måste vi öppna våra inre ögon och se honom som andlig och osynlig.
För han är densamme i går, i dag och i evighet.
Han har många namn -
och uppenbarar sig på olika sätt. Han bär sin Faders namn -
och ett av dem är det som oftast översätts som "Herren" -
i Bibeln, men på hebreiska skrivs det YHWH - "jod-hei-vav-hei".
Vi vet inte riktigt hur det ska uttalas -
men många väljer att uttala det "Jahove" -
eftersom det på modern hebreiska betyder "närvarande Närvaro".
Han finns alltid i ditt "nu".
Han är närvarande hos dig i ditt "nu"
Tänker man efter så kan vi bara befinna oss i "nuet".
Vi kan bara vara medvetna om detta ögonblick i tiden -
antingen vi står här eller bakom kameran eller sitter och tittar.
Vårt nu följer alltid med oss.
Och Skaparen kallade sig själv "jod-hei-vav-hei" - YHWH.
Jahove. "Jag är alltid närvarande hos dig."
Det så uppmuntrande att han säger: "Jag ska aldrig lämna dig."
Han KAN faktiskt inte göra det, eftersom han alltid finns i nuet -
precis som du och jag.
Så i varje ögonblick av dagen, för var gång vi andas och blinkar -
får vi ha gemenskap med Skaparen.
Men lär vi inte känna honom blir det inte mycket till gemenskap.
Det första han säger om Gud är att han är alla andars Fader.
Fadern. Han är din Fader.
Paulus kom till Aten och gick omkring bland en massa olika gudar.
Då fick han se ett altare med inskriften: "Åt en okänd gud" -
och fick berätta för dem om "den Okände".
Till de ofrälsta atenarna sa han -
att det är i honom vi lever, rör oss och är till.
Därför står det i Kol 1:16-19: "ALLT består genom honom -
och i honom och till honom."
Vi lever, rör oss och är till i honom.
Detta är en möjlighet för oss, men han kan också bli dold för oss.
Utestängd.
För hans vittnesbörd finns i våra hjärtan -
och just därför måste vi hålla våra inre ögon och öron öppna -
när Jeshua, Ordet, undervisar oss.
Evangelium om riket förkunnades utifrån Moses Tora och profeterna -
av aposteln Paulus ... För kom ihåg att när -
han satt i husarrest i Rom fanns där judiska ledare som hade -
hade hört om honom och den judiska sekt som var avskydd överallt.
Paulus var ju rabbin - rabbi Saulus - som förföljde -
de tidiga judiska troende som hade tagit emot evangelium om riket.
Han lät till och med döda vissa, denne rabbi Saulus.
Han satt alltså i husarrest för det evangelium han förkunnade -
De judiska ledarna kom till honom och undrade vad som stod på.
Han svarade: "Jag bär dessa bojor därför att jag förkunnar Israels hopp."
Det evangelium om Guds rike han förkunnade var Israels hopp.
De gav honom en hel dag för att förmedla sitt budskap.
I Apg 28 läser vi att han från morgonen och ända till kvällen -
överbevisade han dem, ur Toran, de fem Moseböckerna -
och profeterna om Guds rike och Jeshua.
Paulus förkunnade alltså evangelium om riket -
utifrån Moses Tora, Bibelns fem första böcker.
Har du någonsin hört evangeliet förkunnas utifrån Moseböckerna?
Guds ord ur dessa fem böcker - Pentateuken, som de kallas?
Kom ihåg vad Jeshua sa i Johannes 4, efter mötet med...
Nej, i Joh. 5:46 säger han till lärjungarna:
"Om ni trodde Mose skulle ni tro på mig, ty om mig har han skrivit.
Men tror ni inte hans skrifter, hur skall ni då kunna tro mina ord?"
Jeshua knyter sina egna ord till dem Mose skrivit -
därför att han fanns i dessa ord, han var smörjelsen över Mose.
Om vi ska kunna ha en relation med Jeshua -
måste vi ha hans relation till hans Ord.
Han är Ordet.
Så när vi nu går tillbaka och studerar -
de inledande kapitlen, och då särskilt det allra första -
så är det så avgörande för oss!
Första Moseboken är en bok som varje troende borde ta emot.
Johannes evangelium och Bibelns första kapitel är så viktiga!
Apostlarna sprang ju som sagt inte omkring med stora bokrullar.
I synagogorna undervisade de utifrån Moseböckerna och profeterna.
Så låt oss inte försumma att läsa dessa tidiga skrifter -
för de är de första uppenbarelserna av Sonen.
Då ska vi se...
"I begynnelsen..." Ja, jag börjar från början men hoppar först fram -
till ett ord i Uppenbarelseboken. Hoppas du inte blir yr i huvudet -
av att jag börjar i 1 Moseboken och hoppar till Uppenbarelseboken.
Vi finner sju församlingar i Uppenbarelseboken -
och den sista av dem, i Laodicea, blir förmanad av Jeshua.
Det är intressant att se hur han beskriver just den församlingen.
Många som granskar läget i vår tids västerländska kyrka -
menar att kyrkan i Laodicea speglar den yttersta tidens kyrka -
mer än de övriga.
Jag ska inte gå närmare in på Laodicea -
men jag vill presentera Jeshua för dig -
han som talar till denna församling och säger:
"Så säger han som är Amen, det trovärdiga och sannfärdiga vittnet -
upphovet till Guds skapelse."
Intressant, eller hur?
Till den sista församlingen talar han om begynnelsen -
för är inte Jeshua alfa och omega, alef och tav?
Är han inte begynnelsen och änden och allt däremellan?
Vi måste lära känna honom i ALLA dimensioner -
för Faderns kärlek kommer till oss genom Jeshua.
Och min fru vittnade ju om den kärleken -
som hon mötte för första gången då i Jerusalem -
i en liten gemenskap där de satt med böjda huvuden -
och tillbad Sonen och Fadern.
I den kärlekens Närvaro kom hon in -
den kärlek som Paulus säger har höjd, djup, längd och bredd.
Vi behöver inte bara lära känna honom på djupet -
utan även i de andra dimensionerna av hans väsen.
Han är den som uppenbarar vår osynlige Gud, vår osynlige Skapare.
Varför är det så viktigt att vi lär känna Jeshua, vår Skapare?
Paulus skriver att när Jeshua dog på korset -
dog hela mänskligheten där med honom.
"Och nu lever inte längre jag, utan Messias lever i mig."
Detta säger han både i Galaterbrevet och i Kolosserbrevet.
Dags att börja med Bibelns första kapitel.
Som speciallärare måste jag vara uppmärksam på -
var barnen befinner sig, på deras speciella förmåga.
Hur jag kan hjälpa dem att utvecklas enligt normerna.
Ungefär likadant är det mellan oss.
Ni tittare har olika insikter ifråga om Messias -
om evangeliet -
om profeterna och Mose...
Ni kommer från olika sammanhang.
Vissa av er har hört all möjlig undervisning -
om olika aspekter och uppfattningar...
Men det nya förbundet ger oss möjlighet att undervisas av Anden -
så att vi inte bara hör på människor och deras tankar och insikter.
Jag måste skaffa mig egna insikter genom Andens undervisning i Ordet.
Han vet var jag befinner mig i mitt hjärta.
Jag kan skaffa mig en massa intellektuell kunskap.
På universitetet får du förmodligen lära dig om evolution -
och många av oss kanske trodde på den -
för det var vad vi kunde se med våra fysiska ögon -
och det som vetenskapen hjärntvättade oss med.
Och vi trodde vad människorna sa.
Men det nya förbundet tillåter oss att inte bara lyssna på -
på präster och pastorer och lärare och profeter och -
alla möjliga andra inom troendegemenskapen.
Men vi får söka Herren.
Sa inte Jeshua just detta?
"Sök FÖRST Guds rike." Matt 6:33.
Så sa han till sina lärjungar, och Paulus upprepade sedan det.
När jag blev Andefylld och började delta i gemenskapen -
sjöng vi just den sången: "Söken först Guds rike..."
De flesta av oss förstod nog inte innebörden av den sången.
Men nu, efter drygt 30 år, börjar jag förstå -
vad Guds rike är, för det fanns redan från början.
Den Helige Ande drog mig tillbaka till begynnelsen -
och jag började studera Skriften noggrant.
Jag påstår inte att allt kommer från den Helige Ande.
En del av det kanske är sådant jag lärt mig tidigare -
som kommer fram nu.
Men som det var i slutet av varje skapelsedag -
med en kväll och en morgon, en blandning av ljus och mörker...
Vi har båda inom oss, både ljus och mörker.
Men vi vet att gryningen är nära och det ljusnar -
för vi känner Ljuset.
Han kallas faktiskt för Ljuset och han är världens ljus.
Vi började lite med Första Mosebokens första vers:
"I begynnelsen skapade Gud himmel och jord."
Jorden var öde och tom, och mörker var över djupet.
och Guds Ande svävade över vattnet."
Jaha! "I begynnelsen skapade Gud himmel och jord."
Jag hade fått lära mig att himlen och jorden existerade -
redan före skapelsedagarna.
Men i början av kapitel 2 står det:
"Så fullbordades himlen och jorden..."
De fullbordades EFTER de sju dagarna och inte före.
Hurdana var förhållandena från början?
Om begynnelsen var Gud, så är allting ande.
Och om allt är ande måste vi börja där Gud är begynnelsen -
han som är ande.
I vers 2 talar han om jorden.
Hur var förhållandena på jorden?
Där fanns ingenting! Den var öde och tom och mörk.
Men det fanns en sfär inom vilken jorden skulle skapas -
som Gud kallade för "djupet".
Jag ska utveckla detta under seriens gång.
I vanliga fall när jag under- visar använder jag PowerPoint...
När vi är klara kommer du ha fått en klarare bild av denna "dag".
Försök nu att utan bilder till hjälp föreställa dig -
mörkret över djupet.
Vi får använda fantasin nu när vi blickar in i den andliga sfären -
och fråga oss: Varifrån kom detta mörker?
Vad är det för mörker?
Det finns ingen sol, ingen måne, inga stjärnor.
De finns inte ännu, så här handlar det om -
en sfär av andligt mörker som blickar ner -
mot ett djup.
Vi har en höjd och ett djup i den andliga sfären.
Denna andliga sfär kallas "mörker".
I Bibeln, i Hesekiel, talas det om en ärkeängel vid namn Lucifer -
som en gång i tiden gjorde uppror mot den Allsmäktige.
I Judas brev läser vi att Lucifer och hans änglar -
måste hållas fängslade i ett mörker -
där det inte finns vare sig ljus, vatten eller liv.
Där finns bara döden.
Men detta mörker har egenskaper.
Egenskaper som är raka motsatsen till Skaparens.
Raka motsatsen till ljuset.
Vi ska se närmare på dessa båda sfärers egenskaper.
Vi har en sfär av andligt mörker -
och under den finns vatten.
1 Mos 1:2: "Och Guds Ande svävade över vattnet."
Detta vatten innehåller inget H2O, det är inte fysiskt.
Det är enbart en andlig verklighet.
För att kunna se den andliga världen i dag -
måste vi se den andliga världen "i begynnelsen".
Den är helt och hållet i Gud, manifesterar sig i honom -
och omkring honom, till och med mörkret, som det står i Psalm 139.
Det är ett mörkret helt utan liv.
Under denna sfär finns djupets vatten -
och över alltsammans svävar Guds Ande.
Ordet för "svävar" här betyder "ruvar över".
Anden är övergripande, den styr över allt.
Guds Ande kontrollerar allt som händer.
I 1 Mos 1:3 säger Gud:
Ska vi lyssna på vad Gud har att säga?
"Gud sade: 'Varde ljus!' " Inte förrän på den fjärde dagen -
skapas sol, måne och stjärnor, så här rör det sig om ett andligt ljus.
Så fort Gud sa: "Varde ljus!" så blev det ljust.
När vi är klara kommer du att se ett gult område -
ett svart område och ett mörkblått.
Det mörkblå är de djupa vattnen -
och däremellan det andliga mörkrets sfär -
och det översta är det andliga ljuset.
Det andliga ljuset, det andliga mörkrets sfär och djupets vatten.
Utan bilder får vi försöka hålla detta i minnet tills vidare.
1 Mos 1:4: "Gud såg att ljuset var gott -
och han skilde ljuset från mörkret."
I detta skede har han ännu inte skilt dem åt.
Det sker den andra dagen.
Men kom ihåg: Han är densamme i går, i dag och i evighet.
I Guds ord växer den andliga verkligheten fram allteftersom.
Vi ser alltså hur Gud skiljer ljuset från mörkret.
1 Mos 1:5 "Gud kallade ljuset dag, och mörkret kallade han natt."
Låt oss stanna upp och tänka efter lite här.
Det räcker.
Gud kallade ljuset "dag".
Vad är det för ljus som han kallar dag?
Den andliga sfärens ljus kallar han dag.
Kom ihåg att varje gång Guds Ord manifesterar sig -
i en eller annan andlig form, är det Jeshua, Sonen, som manifesterar.
Ordet har nu blivit ljus.
Ordet har blivit andligt ljus och kallas "dag".
Jag betonar detta därför att Jeshua sa att -
"ni tillhör inte natten".
"Ni tillhör dagen."
När vi blir födda på nytt och får andligt liv -
får vi del av detta andliga ljus.
Ljuset från kunskapen om Guds härlighet i Jeshua.
Detta ljus visar sig i oss, ja, redan i Adam.
Vi vet ju vad som hände med Adam -
vi ska återkomma till vår urfader.
"Och mörkret kallade han natt". Här har vi beteckningarna.
Vi har en andlig sfär av ljus = dag -
och en andlig sfär av mörker som kallas natt -
och därunder "djupet".
Det var den första dagen.
Men lägg märke till något väldigt viktigt här:
Mot slutet av den första dagen...
Han kallar den förresten inte för den första dagen. "Det blev -
afton och det blev morgon...EN dag."
Hebreiskans "echad" här betyder en "evig dag".
Denna dagen omfattar allt -
för Jeshua är den Dagen, som aldrig tar slut.
Det är en dag som fortsätter, som är evig.
En dag. De övriga är "andra, tredje" osv.
Hebreiskans term för "den första dagen" eller "begynnelsedagen"...
uttrycks så att den alltid "är", den fortsätter och har inget slut -
för han kallade det eviga ljuset för "dag".
Hoppas jag har gjort det klart att denna "begynnelsedag" är evig.
Apostlarna skriver också om denna dag i det nya förbundet.
Denna eviga dag.
Få se nu...
Låt oss nu se närmare på dag två.
1 Mos 1:6: "Varde mitt i vattnet ett valv som skiljer vatten från vatten!"
Vi har alltså livets och ljusets vatten överst -
djupets vatten underst, och däremellan en sfär av mörker.
Och nu ska Gud åtskilja detta ljus från mörkret.
Denna nya sfär kallar han för "valv".
Det är helt enkelt ett slags "skiljevägg" -
mellan ljusets och mörkrets andliga sfärer.
Varför var det nödvändigt?
Därför att mörkret inte kan existera i det ljuset.
Mörkrets andliga sfär uppslukas av ljuset.
Därför måste han skilja ljus och mörker åt.
Gud gav den ett namn, och det blev ett valv.
"Varde mitt i vattnet ett valv som skiljer vatten från vatten!"
Det övre vattnet skiljs från det undre, och däremellan mörkret.
1 Mos 1:8: "Gud kallade valvet himmel."
Detta var en av tre himlar, men detta valv kallas himmel.
Vers 8: "Och det blev afton och det blev morgon...den andra dagen."
Nu måste vi förstå... Lyssna noga på detta sista:
"afton och...morgon... ...den andra dagen."
Observera att han inte kallade det "gott".
Detta var de första två dagarna, och i nästa avsnitt -
fortsätter vi med de övriga dagarna.
Men kom ihåg att vi bara söker den andliga verkligheten bakom det hela.
Bara andliga verkligheter. Vi studerar inte det fysiska nu.
Tack för att ni tog er tid att lyssna.
Gud välsigne er, alla lyssnare. Fint att få vara tillsammans med er.
Översättning: Ewa Edén-Modén