Olen Helena Penttilä. On ihanaa olla Jumalan Sanan äärellä, -
koska Jumalan Sanassa on aina muuttava voima.
Uskon, että jokainen meistä tarvitsee tätä Jumalan läsnäoloa -
ja Jumalan Sanan todella rohkaisevaa ja lähelle tulevaa Sanaa.
On mahtavaa sanoa tänään, että Jumalamme valvoo myös tätä hetkeä.
Jumalamme valvoo jokaisen elämää, joka Häntä janoaa.
David Wilkerson on sanonut aikanaan tällaisen ajatuksen hyvin vahvasti, -
että on suurta armolahjaa ihmisen elämässä, -
kun me opimme katsomaan Jeesusta.
Toisaalta tämä ajatus myös kiteytyy siihen, -
mitä haluan kanssasi Jumalan Sanan lehdiltä nostaa sinun eteesi.
Psalmissa 139 -
psalmin runoilija sanoo näin: -
"Sinä tiedät, milloin minä istun ja milloin nousen, -
sinä ymmärrät ajatukseni kaukaa."
Eikö ole valtava ajatus, että joku tuntee minut, -
ei ainoastaan näöltä, vaan myös sisimpäni ajatukset.
On toisaalta ehkä pelottavakin ajatus, -
että ihmisen ajatukset, jotka usein varmasti haluaisimme salata, -
ovat kuitenkin Jumalan edessä todellisia -
ja Jumala tietää ja tuntee ne.
Se voi herättää sisimmässä jopa pelkoa.
Kun ihminen saa nähdä elävän Jumalan todellisuuden -
ja kokea armon elämässään, niin tajuaa, kuinka turvallista on olla -
koko elämänsä kanssa Jumalan läsnäolossa -
ja saada oppia tuntemaan Häntä enemmän.
Samalla myös opimme tuntemaan omaa itseämme enemmän.
Kuinka paljon todellisuudessa me tarvitsemme elämässämme -
Jumalan armoa ja anteeksiantamusta.
Raamattu kirjoittaa myöskin -
Johanneksen evankeliumin 1. luvussa -
ihan mahtavan ja valtavan todellisuuden.
"Filippos tapasi Natanaelin ja sanoi hänelle: -
'Me olemme löytäneet hänet, -
josta Mooses laissa ja profeetat kirjoissaan ovat kirjoittaneet: -
Jeesuksen, Joosefin pojan, Nasaretista.'
Natanael kysyi häneltä: 'Voiko Nasaretista tulla mitään hyvää?'
Filippos vastasi: 'Tule katsomaan!'
Kun Jeesus näki Natanaelin tulevan luokseen, hän sanoi: -
'Tässä on oikea israelilainen, jossa ei ole vilppiä!'
Natanael kysyi Jeesukselta: 'Mistä sinä minut tunnet?'
Jeesus vastasi: 'Ennen kuin Filippos kutsui sinua, -
minä näin sinut viikunapuun alla.'"
Luen tätä tapahtumaa Raamatun lehdiltä.
Ymmärrän, ettei ollut kysymys vain tilanteesta, jossa Jeesus sanoo: -
"Minä näin sinut viikunapuun alla."
Siinä Jumalan Pyhä Henki vaikutti Jeesuksen sanojen kautta -
Natanaelin sisimpään jotakin sellaista todellisuutta, -
että koko hänen elämänsä on avoimena Jeesuksen edessä.
Se aiheuttaa hänen sisimmässään hämmennystä, -
ja varmasti syvä hiljaisuus valtaa hänet.
Kuka Hän on, joka tuntee minut?
Uskon, että tällainen elämäntilanne...
Ajattelen, että kun olen mietteissäni viikunapuun alla, -
niin ei kukaan minua näe. Ei kukaan tiedä, mitä ajattelen, -
mikä on ajatukseni syvyys.
Natanaelin koko olemus ja varmaan sisin kyseli -
sitä valtavaa todellisuutta, mitä tapahtui nyt hänen ympärillään.
Mistä Filippus tuli tuomaan hänellekin tuon viestin: -
"Me olemme löytäneet hänet." Sanoissa oli valtava painoarvo.
Nyt on löydetty jotakin, mikä on löytämisen arvoista.
Niin Natanael aluksi vastaa Filippukselle, -
voiko Nasaretista edes tulla mitään hyvää.
Filippus ei jää selittelemään ja pyörittelemään.
Hän sanoo yksinkertaiset sanat: "Tule ja katso."
Tämä avautuu tässä hetkessä -
suunnattomaksi Jumalan/Jeesuksen sekä Natanaelin kohtaamiseksi.
Eikö ole hämmentävää ajatella, -
että joku tuntee sinut sisältä käsin niin, -
että tietää, mitä sinä ajattelet?
Natanaelin sisimmässä oli ajatus.
Hän kaipasi sitä todellisuutta. Hän tiesi Messiaan tulevan, -
mutta hän ei ymmärtänyt vielä, että sen aikakausi on nyt.
Hän tajuaa siinä Jumalan, Kristuksen, läsnäolossa, -
että hänen elämässään alkaa nyt tapahtua jotakin.
Vain Jeesus voi tietää, mitä hänen ajatuksissaan on.
Mies, joka vilpittömästi kysyy sisimmässään -
sen aikakauden ja Jeesuksen merkitystä, -
mitä siellä hänen sisimmässään on.
Yhtäkkiä se on avoimena ja hän tajuaa, -
että Jeesus seisoo hänen edessään.
Se Jeesus, jota oli kauan odotettu, on nyt paikalla.
Jeesus ei sanonut Natanaelille: "Sinä olet täydellinen."
Hän sanoi, että Natanael on vilpitön, rehellinen etsijä.
Uskon, että jokainen rehellinen etsijä myös nykyaikana -
varmasti löytää tien ja elämän Jumalan yhteyteen.
Me jokainen tarvitsemme sen löydön -
päästäksemme tämän elämän jälkeen ikuisuuteen ja Jumalan taivaaseen.
Me ymmärrämme tämän elämän ja aikakauden keskellä, -
että ihmiselämässä on kaksi päämäärää: -
iankaikkinen kadotus, ero elävästä Jumalasta -
tai iankaikkinen elämä Jeesuksen yhteyden ja sovituksen kautta.
Kun tänään tässä kuuntelet näitä sanoja, -
niin haluaisin tuoda jotakin sinun sisimpääsi.
Kuitenkin ymmärrän, että minun sanani ovat äärettömän köyhiä.
Siksi koko rukoukseni on, että se Jumalan valo, -
joka loisti Jeesuksesta, voisi loistaa Jumalan Sanan kautta -
sinun sisimpääsi.
Näin sinä haparoiden etsinyt voisit löytää Jeesuksessa -
tänään tässä iankaikkisen elämän ja ihanan anteeksiantamuksen.
Jumalan aika oli tullut Natanaelin kohdalle -
eikä hän halunnut jäädä sivusta katsojaksi -
sen elämän ajan keskellä.
Hänen sisimmässään oli halu löytää - ja hän löytää elävän Vapahtajan.
Hän tunnustaa Jeesuksen edessä: "Sinä olet Messias. -
Sinä olet Jumalan Poika."
Hän saa ihanan vastauksen, kun hän tuo tuon tunnustuksen Jeesukselle.
"Sinä saat nähdä vielä suurempia."
Menemme hetken kuluttua tähän Jumalan lupaukseen.
Roomalaiskirjeen luvussa 10 sanotaan näin -
jakeissa 8-10: -
"Sana on sinua lähellä...
Missä Jumalan Sanaa saarnataan, -
Sana eli Kristus on sinua lähellä.
"Jos sinä siis tunnustat suullasi Jeesuksen Herraksi -
ja uskot sydämessäsi, että Jumala on herättänyt hänet kuolleista, -
niin sinä pelastut, sillä sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi -
ja suun tunnustuksella pelastutaan."
Eikö ole valtava tämä Jumalan Sanan kohta?
Se tapahtuu Natanaelin elämässä.
Hän haluaa avata sydämensä. Hän haluaa ottaa Jeesuksen -
elämänsä Vapahtajaksi ja hän tunnustaa sen.
Samalla hän saa kokea sen uskon sydämessään, -
että Jumala on totisesti iankaikkinen Jumala.
"sillä sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi -
ja suun tunnustuksella pelastutaan."
On aivan ihanaa, miten tämä Natanaelin elämässä tapahtuu.
Sitä tapahtuu tässä meidänkin ajassamme.
Emme puhu jostakin tarusta, kertomuksesta.
Me puhumme iankaikkisen Jumalan elävistä Sanoista -
ja siitä todellisuudesta, kun elämä tulee ihmistä lähelle -
ja ihmisen sisimpään tulee tuo valtava valo ja kirkkaus.
Ihminen tajuaa: "Minä tarvitsen elämääni evankeliumin."
Ajatuksissa on eräs ystävä, joka kertoi tämän.
Hän työskenteli sairaalassa keuhko- tautien osastolla.
Siellä oli aamuvuoro ja työt meneillään sairaalahuoneessa.
He olivat siinä erästä potilasta hoitamassa.
Yhtäkkiä kuuluu kohahdus heidän selkänsä takaa.
He kääntyvät katsomaan, mikä se on.
Siinä sairasvuoteella oli mies, -
joka oli vuosia ollut vaikean keuhkotaudin saartamana.
Miehen olemus oli mennyt kokoon.
Hän oli aivan kuin rammaksi kuihtunut.
He tiesivät, ettei hänellä ole kauan elinaikaa jäljellä, -
mutta he eivät odottaneet siinä tapahtunutta yllätystä.
Kun he kääntyivät, he näkivät miehen nousseen seisomaan vuoteelle.
Hän koko olemuksensa oli kuin suoristunut ja hän seisoi ryhdikkäänä.
Vuoteella seisoessaan hän yhtäkkiä ojentaa nuo kätensä, -
työn ja sairauden kovettamat ja koukistamat kätensä ylös.
Kuuluu vain yksi sana: Jeesus.
Samalla hän kaatuu selälleen vuoteelle ja on poissa tästä ajasta.
Ystäväni kertoi, että se oli hämmentävä hetki.
Se yksi huoneessa kaikunut sana oli -
viimeinen sana hänen huuliltaan: Jeesus.
Ystäväni katsoo minuun ja sanoo: -
"Minä uskon, että sinä palvelet tätä samaa Jeesusta, -
jonka tuo mies oli elämässään löytänyt. -
Sen ymmärsin siinä sairaala- huoneessa miehen lähtiessä ajasta, -
että hän ei mennyt suureen tuntemattomaan, -
vaan hänellä oli elämässään pohja ja perustus.
Hän tiesi, mihin hän oli menossa."
Kun kuuntelin noita sanoja, -
voi miten valtavana rohkaisuna se tuli omaakin elämääni vasten!
Kuinka valtava todellisuus on yhdessä sanassa: Jeesus!
Hänessä voi aueta myös sinun elämääsi kaikki se, -
mitä tarvitset tätä aikaa, mutta myös kaikki se, -
mitä sinä, ystäväni, tarvitset ikuisuutta varten.
Se nousee tästä yhdestä ainoasta valtavasta Jumalan Sanasta.
Natanaelin ajatusmaailma, jonka Jeesus siinä avaa avoimeksi, -
on myös valtavan ihana todellisuus siksi, -
että Natanaelin mietteet olivat Jeesuksessa.
Ne olivat siinä lupauksen sanassa, -
siinä, mitä oli tapahtunut jo vanhan liiton aikana.
Siellä Jaakob on elämässään merkillisen tapahtuman keskellä.
Kerrotaan, kuinka myöhemmin tuo Jumalan patriarkka oli pakomatkalla.
Paon aiheuttaneet elämän taustat eivät olleet hyvät.
Hän oli ollut vilpillinen veljeänsä kohtaan.
Hän oli valhetellut omalle isälleen.
Sen seurauksena hän joutui lähtemään pakomatkalle.
Oliko ensimmäinen vai toinen yö, kun Jaakob erämaassa käy nukkumaan -
itämaisen yön pimeydessä. Raamattu kuvaa sitä, -
kuinka hän ottaa auringon paahtaman kiven, -
laittaa sen päänsä aluseksi -
ja käy erämaan hiekalle nukkumaan.
Raamattu sanoo, että nukahdettuaan hän näkee unen.
Hän näkee, miten valtavat tikapuut asetetaan maan ja taivaan välille.
Unessa hän näkee, miten Jumalan enkelit käyvät ylös ja alas.
Maasta taivaaseen, taivaasta alas. Hän tajuaa, -
että siinä unessa on jotakin valtavaa Jumalan ilmoitusta.
Unesta herättyään hän tajuaa olleensa Jumalan puhuttelussa.
Hän kokee sen niin pyhäksi, että jopa ihmettelee sitä, -
että hän on jäänyt henkiin.
Hän kokee sen niin mahtavana ja toisaalta pelottavana asiana.
Samalla myös Natanelin mietteissä ollut Jaakobin uni...
Onko nyt tapahtumassa Jeesuksen valtavassa persoonassa se, -
että Hänessä tulevat nyt ne tikapuut, -
joiden kautta voidaan päästä Jumalan kaupunkiin, -
ja lakiliiton aika on päättymässä?
Luin näitä ajatuksia Jumalan kirjan lehdiltä.
Voit itse käydä niitä oman aikasi puitteissa tai alttarihetkessäsi -
tai hiljentymisen hetkessäsi katsomassa.
Yhtäkkiä tulee se valtava todellisuus, pelastus.
Ei kukaan meistä voi pelastua omien tekojemme tai ansioittemme kautta.
Raamattu osoittaa, että kaikki ovat syntiä tehneet ja poispoikenneet.
Me tarvitsemme Pelastajan. Me tarvitsemme Sovittajan.
Nyt Jeesuksessa ovat tulleet ne elämän tikapuut elämäämme.
Jumala kutsuu meitä pelastukseen, tulee elämäämme ja osoittaa, -
että et sinä ole salassa. Et ole joku aikamatkaaja tässä ajassa, -
joka kerran häviää kuin tuhka tuuleen.
Sinun elämälläsi on suuri merkitys. Sillä on valtava tarkoitus.
Sen tarkoituksen syvin olemus on siinä, -
että saisit kokea Jumalan pelastavan armon -
ja tulla tuntemaan syntien anteeksi- annon Jeesuksessa Kristuksessa.
Ne elämän tikapuut, jotka voivat avautua, on Jumala määritellyt.
Voimme sanoa, että evankeliumi, Jeesus, on ne elämän tikapuut, -
jonka kautta ihmisen on mahdollista päästä Jumalan kirkkauteen sisälle.
On aivan ihanaa sanoa tänään, että se on todellista -
ja voit sen kokea omassa elämässäsi.
Nuorena 21-vuotiaana -
istuin Porin Vapaakirkon hengellisessä kokouksessa.
Yhtäkkiä se Jumalan Sanan saarna leikkasi nuoren elämäni -
kaikkein syvimpiä tuntoja. Tajusin siinä hetkessä, -
että elämä on rajallista ja ihmisen on tehtävä ratkaisu elämässään.
Kuinka ihanalla ja valtavalla tavalla nämä Jumalan tikapuut, -
tämä Jumalan Poika, Kristus, evankeliumi kuvattiin silloin -
Jumalan Sanan saarnassa.
Pyhä Henki teki valtavaa työtä sisimmässäni.
Kun saarna päättyi, minulla oli vain yksi valtava jano ja halu: -
En halua joutua kadotukseen.
En halua elää elämääni hukkaan tässä ajassa.
Haluan löytää elämääni Kristuksen.
Sinä iltana alttarihetkessä sain polvistua Jumalan kasvojen eteen.
Koin olevani vain hyppysellinen hiekkaa siinä, -
ja kuitenkin Jumala rakastaa minua.
Olin paljon rikkonut, nähnyt mitä maailma antaa, -
pahoittanut toistenkin mieltä. Monet asiat menivät sisimpäni läpi.
Mutta mitä se on, kun saa kuulla, kuinka Jeesuksen nimessä ja veressä
julistetaan täydellinen anteeksi- antamus?
Tajuaa, ettei ole yhtään elämän viikunapuuta, jota Jumala ei näkisi.
Sitä ihmistä, joka viikunapuunsa alla istuu elämäänsä miettien.
Natanael löysi ja ymmärsi, että Hän on Kristus ja tuntee minut.
Minun elämäni ei ole Häneltä salassa.
Minä vilpittömästi tahdon etsiä elävää Jumalaa.
Samalla tulevat Jeesuksen sanat: "Oikea israelilainen, -
jossa ei ole vilppiä." Eikö ole valtavaa vuoropuhelua, -
kun Jumalan maailma aukaisee ovensa.
Ystäväni, sinäkin tulet tietämään, ettet ole salassa.
Jumala ei ilmesty sinulle siksi, että haluaisi osoittaa vikojasi -
tai sen, että olet ehkä kelvottomasti vaeltanut -
tai tehnyt paljon vääriä ratkaisuja elämässäsi.
Hän ilmestyy siksi, että voisit löytää Jumalan rakkauden, -
sen armon, sen anteeksiantamuksen.
Kun se tulee lähelle ihmisen elämää, niin näet, -
että Jumala rakastaa sinua.
Hän haluaa tuoda sinut sisälle pelastukseen -
eikä jättää sinua maailman tuulien ja melskeiden keskelle.
Hän antaa sinulle iankaikkisen elämän, sen tulevaisuuden, -
sen valtavan toivon.
Ystäväni, tässä Johanneksen evankeliumin sanojen alla -
haluaisin yhä uudelleen sanoa: Ei polkusi ole salassa.
Jumalan taivas on avoin, ja sinut huomioidaan.
Ei ole sellaista elämäntilannetta, ettei Jumala voisi sitä viedä läpi.
Ajattele, kun kerran ajallisen elämän viimein päivä laskeutuu, -
niin tiedät, että kun sydämessäsi on Jeesus, Hän on myös elämässäsi.
Sinä et joudu johonkin kadotukseen tai suureen tuntemattomaan.
Jumalan ikuisuuden portit aukeavat.
Hän on valtava Jumala. Hän on läsnä oleva Jumala.
Ystäväni, tänään tässä pyydän Jeesuksen nimessä, -
että koko elämäsi voisi tulla hiljaa Jumalan läsnäoloon -
ja uskaltaisit avata sydämesi ilman pelkoa ja epäilystä.
Olisi siellä sitten kuinka paljon tahroja, elämän rikkinäisyyttä, -
mutta kun Jeesuksen veren puhdistava voima, anteeksiantamus, -
lasketaan sinun elämääsi, niin sinä tulet tietämään, -
mitä on ihmisen elämässä vapaus.
Mitä on se rauha, joka tulee sovi- tuksen kautta Pyhässä Hengessä, -
kun Jumala haluaa sinetöidä sinut omaa elämäänsä varten -
ja antaa sen mielekkyyden, sen valtavan toivon.
Kun Jumala saa kohdata, -
niin mielessäni ovat erään nuoren miehen sanat: -
"Voiko tämä olla totta? Äsken olin maailmassa ja tuntui, -
että kaikki oli kuin ruhjoutuneena. Nyt tämän Jumalan Sanan alla -
sain kokea valtavan pelastuksen ja koin, -
että en enää ole siellä ruhjottavana.
Olen Jumalan rakkauden käsissä, -
jossa olen saanut valtavan anteeksiantamuksen."
Sitten hän silmät avoimena katsoo ja sanoo koko sydämensä pohjasta: -
"Ajattele, Jeesus on luvannut olla koko matkan kanssani!"
Mikä valtava turvallisuus ja tietoisuus -
meille avautuu Jumalan Sanassa!
Se, joka on tullut tuntemaan evankeliumin, Jumalan rauhan, -
tuon valtavan lunastuksen, se janoaa niitä elämän sanoja.
Sen tähden meillä on Raamattu ja sen kautta annetut lupaukset.
Hän on vielä se Jumala, joka täyttää Pyhällä Hengellä ja tulella.
Haluaisin vain sanoa sinulle: Tule sellaisena kuin olet.
Anna oman viikunapuusi varjojen väistyä pois -
ja anna Jumalan määrittämien tikapuiden -
eli Jeesuksen Kristuksen evankeliumin astua sinun elämääsi.
Hiljennymme rukoukseen. Taivaallinen Isä, -
Sinä näet sen, joka on tänään peloissaan elämänsä viikunapuun alla.
Herra, laske valtava läsnäolosi niin, -
että heikoinkin voi ojentaa hiljaa kätensä ja sanoa Sinulle: -
"Jeesus, tässä minä olen. Pelasta minut."
Jeesuksen Kristuksen, Jumalan Pojan veri puhdistaa kaikesta synnistä.
Nouse ja käy seuraamaan Jeesusta. Aamen.
Ystäväni, jos haluat tukea tätä ohjelmaa, voit soittaa numeroon -
0600 10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa. Muistathan viitteen.
Silloin tuet juuri tätä ohjelmaa.
Jeesus sinua rakkaasti siunatkoon!
Muista, ettei ole sellaista varjoa, ettei sen läpi Jeesus näkisi sinua.
Siunausta elämääsi!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare