Olen Helena Penttilä ja haluan puhua sinulle sydämeni sanoja, -
mitä koen, että on laskettu sydämelleni.
Psalmin 91 jakeessa 1 ovat sanat: -
"Joka Korkeimman suojassa istuu ja Kaikkivaltiaan varjossa yöpyy, -
se sanoo Herralle: 'Sinä olet minun turvani ja linnani, -
minun Jumalani, johon minä luotan.'"
Tuo 1. jae voidaan myös sanoa tällä ajatuksella: -
"Se, joka viipyy Korkeimman salaisessa paikassa, -
pysyy Kaikkivaltiaan varjossa."
Tässä on se ajatus, mikä on valloittanut omaa sydäntäni.
Haluaisin jotakin siitä jakaa sinulle, -
joka tänään ehkä olet epävarmuu- dessa elämäsi tilanteiden kanssa.
Evankeliumin lähtökohdat alkavat ihanasti avautua -
Uuden testamentin sanomassa.
Minkä vanha liitto tuo punaisena lankana -
ja mikä avautuu uudessa liitossa, -
se avaa tämän valtavan Korkeimman suojan ja sen turvan, -
mihin Jumala kutsuu meitä itse kutakin.
Ajatellaan sitä tilannetta, missä paimenet olivat kedolla, -
öisellä kedolla, kattona taivas, -
pimeys niiden äärellä. Tähtitaivas välkkyy.
Kenties monet olivat siellä nuotioittensa äärellä.
Kenties syvä hiljaisuus.
Yhtäkkiä tuntuu, että koko atmosfääri räjähtää auki.
Aivan kuin taivas avautuu ja tulee tuo valtava enkelten kuoro, -
kirkkaus ja tuo valtava Kunnia Jumalalle korkeuksissa!
Paimenet joutuvat ja pääsevät tällaisen valtavan kirkkauden -
ja aivan kuin Jumalan temppelin äärelle, johon heidät viedään.
Sieltä kuuluvat ne sanat Vapahtajan syntymästä -
ja kaikki se, mikä aukenee ja paimenille puhutaan.
Se saa hämmentyneen vastakaiun. Jotain tapahtuu heidän sydämissään.
He haluavat mennä niiden sanojen mukaan.
He haluavat kohdata sen Messiaan, mistä on tämä lupaus tullut.
He lähtevät liikkeelle, ja jne. meille Raamatussa puhutaan.
Se on se valtava Jumalan avaus, -
jota yksikään ihminen ei voi järjellä selittää -
eikä oikeastaan tehdä sitä myöskään tyhjäksi.
Se valtava sanoma kantaa meidän päivinämmekin.
Samoin tapahtuu, kun ihminen elämänsä eri tilanteissa löytää -
elämäntuskan ja syyllisyyksien ja pettymystensä maastossa, -
että on jotakin sen pimeyden keskellä.
Kun ihmisen sydän avautuu, haluaa aivan kuin mennä -
sinne Jumalan kammioon, Jumalan salaiseen paikkaan, -
niin Jumalan ihmeellisen maailman, Jumalan kirkkauden täytyy avautua.
Siinä Jeesus tulee ja avaa sinulle pelastuksen ihmeellisen sanoman.
Kuitenkin haluaisin jotakin jakaa näistä sydämeni ajatuksista, -
jotka ovat olleet minulle äärettömän rohkaisevia -
menneitten vuosikymmenien aikana, -
kun olen saanut julistaa Jumalan valtakuntaa.
Olen saanut nähdä kymmenien ihmisten Jumalan armosta tulevan -
sisälle Jumalan valtakuntaan.
Kun Jumalan profeetallinen maailma aukenee, -
pieni ihminen äkkiä tajuaa, että häntä ympäröi Jumalan todellisuus.
Sen Jumalan, joka tuntee sinut aivan perustuksiasi myöten, -
kuten Raamattu sanoo, että jo idussasi minä näin sinut.
Ei yksikään ihminen ole Häneltä salassa.
Tässä on jotakin suurenmoisen lohduttavaa.
Sinäkin olet Jumalan kämmenen pivossa.
Sinutkin Jumala haluaa viedä sisälle ihmeelliseen armoonsa.
Kautta vuosisatojen ja -tuhansien on merkillisesti ollut niitä, -
jotka ovat ladanneet kaiken Jumalan varaan.
Katsomme profeetta Sakariasta, -
joka saa kokea ihmeen, Jumalan ilmestymisen.
Hän saa kokea sen iäkkään vaimonsa kanssa Johannes Kastajan syntyessä.
Toisaalta tulemme profeetta Simeonin luokse, -
kun Luuk. 2 sitä avaa meille.
Siellä vanha profeetta saa kokea jotakin siitä, -
mitä on, kun Korkeimman voima ja suoja on hänet vyöttänyt.
Se tuo niin valtavalla tavalla esille sen, -
kuinka Simeon eli yhteydessä elävään Jumalaan.
Samalla se elävän Jumalan yhteys oli hänelle suoja ja turva, -
ja Jumala puhui hänelle siellä salaisessa kammiossa.
Uskon, että Jumala kutsuu tänä päivänä ihan tavallisia uskovia -
seurakunnan keskeltä kuin uudelle tasolle Jumalan salattuun kammioon.
Siellä saa viipyä Jumalan pyhyyden alla -
ja myös oppia kuuntelemaan Jumalan sanoja.
Uskon, että Jumalan profeetallinen Henki tänään -
avaa tätä valtavaa ulottuvuutta.
Ei Simeon ollut joku erikoismies. Ei siitä mainita, -
mutta kaikkein suurin arvo ja arvonimi hänelle annetaan, -
kun hänestä Jumala voi sanoa: -
"Hän oli hurskas ja hän oli Jumalaa pelkääväinen mies."
Voi, miten tämä aikakausi kaipaa yhä enemmän niitä miehiä -
aivan samoin kuin niitä naisia, -
joista Jumalan taivas voi sanoa: -
"Hän on hurskas ja hän on Jumalaa pelkääväinen."
Se vaikutti myöskin Simeonin elämässä.
Joka päivä hän meni Jumalan temppeliin. Hänellä oli tehtävä.
Hän meni sinne rukoilemaan ja etsimään Jumalan todellisuutta.
On valtavaa sanoa, kuinka Jumala avaa sille sydämelle -
salattuja ja julki tulevia asioita, -
joka viipyy Jumalan salatussa kammiossa.
Uskon, että on tänä päivänä mahdollista jotakin kokeneena -
viipyä Jumalan salatussa kammiossa.
Antaa sisimpänsä levätä Jumalan armossa.
Antaa sisimpänsä levätä kuuloyhteydessä Jumalan kanssa, -
ja antaa myös sisimpänsä sanojen nousta Jumalan kasvojen eteen.
Se näkyy ihmisen elämässä monella tapaa.
Raamattu valottaa meille, kuinka Simeon kokee Jumalan yhteyden.
Mitä paimenet saattoivat kokea yöllisellä kedolla, -
niin sitä jotakin tapahtuu myös Simeonin elämässä.
Samaa kuvaa Raamattu toistaa Luukkaan evankeliumissa -
iäkkään Hannan kohdalla. Jumala puhui heille.
Heillä oli herkkä tunto Jumalan kasvojen edessä.
Voi, kunpa Jumalan taivas lataisi meihin tämän valtavan nälän!
Näin meillä voisi olla herkkä tunto Jumalan kasvojen edessä.
Ajattele sitä päivää tai aamua, sitä hetkeä, -
kun vanha Simeon tekee matkaa. Ehkä askeleet ovat jo hitaat, -
mutta sisimmässä on jotakin valtavaa odotuksen tunnetta, -
kuin tietoisuutta siitä, että olen kohta aukenevan oven edessä.
Ei voi tyhjänä palata se Jumalan Sana, -
jonka Jumala on minulle puhunut. Tullessaan pyhäkköön -
hän näkee jotakin. Hän näkee köyhän pariskunnan.
Äidin tai isän sylissä on pieni lapsi.
Aivan kuin tuntuu, että Simeon menee pariskuntaa kohden.
Hän ottaa sen lapsen vanhoihin käsiinsä, käsivarsillensa.
Hänen sisäinen maailmansa aukenee kuin paimenille öinen tähtitaivas.
Voi, mitä hän näkee! Hän näkee tuossa lapsessa Messiaan.
Hän näkee Kristuksen. Hän näkee syntiensä sovittajan.
Hän näkee Jumalan aamenen.
Nyt on Jumalan aika koittanut.
Nyt Jumala ei enää ole vaiti meidän kansamme kohdalla.
Meillä on tulevaisuus. Meillä on toivo.
Siinä, missä edellä Sakarias profetoi sanoja ja sanoo, -
että Israelin Jumala on katsonut kansansa Israelin puoleen -
ja valmistanut sille pelastuksen, -
niin profeetta Simeon sanoo Vanhan ja Uuden testamentin rajalla -
valtavan profeetallisen sanan. Täällä sanotaan, -
että Herra on "valmistanut kaikkien kansojen nähtäväksi".
Profeetta Sakarias näki Messiaan Israelin kansan pelastajana.
Simeon taas näkee Messiaan kaikkien kansojen, -
kaikkien ihmisten pelastajana.
Ystävät, tässä on sydämeni suurin ja valtavin ihastuksen aihe, -
jonka haluan kanssasi jakaa. Se on tämä Messias.
Se on syntynyt ja annettu meille, -
jotka tänään hikoilemme tämän aikakauden keskellä.
Pelon väristykset usein aivan kuin värähdyttävät elämää, -
kun katselemme eteenpäin tulevaisuutta.
Ajattele, mitä Simeon näkee. Hän näkee meidän aikakautemme läpi.
Hän näkee Jumalan perimmäis- suunnitelman loppuhuipentumiin asti.
Ajattele, millä tavoin Jumala voi toimia yhden ihmisen elämässä.
Kuinka vuosituhansien päivät, kuukaudet, vuodet -
eivät ole voineet tehdä tyhjäksi sitä, -
mitä Simeon sai nähdä Jumalan maailmoista, -
kun profeetallinen maailma ilmestyy.
Uskon, että myös tässä aikakaudessa Jumala on nostava -
henkilöitä, joiden suussa on profeetallista ilmoitusta, -
joka kytkeytyy Jumalan Sanaan.
Siinä ei höpistä jotakin turhia sanoja.
Ei puhuta matkakertomuksien onnistumisia, -
vaan puhutaan elävän Jumalan todellisuudesta.
Kuulkaa, meille on syntynyt Messias! Eikä vain syntynyt, -
vaan saamme mennä pääsiäisen ajan tapahtumiin.
Me saamme katsella Golgatan todellisuutta.
Saamme nähdä, kuinka kansan kiroamana -
ja roomalaisten sotilaiden lyömänä Hänet lyödään ristinpuun kiroihin.
Hänet, Messias! Minkä tähden?
Sen tähden, että juuri myös tässä aikakaudessa saamme tuoda, -
kuin Simeon, sen valtavan sanoman.
Se ei ole enää kätkeytyneenä pieneen seimen lapseen -
tai pieneen kapaloituun vauvaan Simeonin käsillä.
Hän on ylösnoussut kuoleman voittaja.
Hän kantaa mukanaan elämän tuoksua.
Kun se tulee ihmisen elämän pimeyttä vasten, -
elämän kaaosta vasten, elämän toivottomuutta vasten, -
niin se kykenee avaamaan yhden, sadan, tuhansien ihmisten, -
miljardien ihmisten keskelle sen valtavan todellisuuden, -
että sinun elämästäsi on maksettu hinta.
Sinua ei ole lunastettu kullalla eikä sinua ole lunastettu hopealla.
Ei sinusta ole maksettu ajallisia timantteja tai kultakäätyjä.
Sinusta on maksettu maailman- kaikkeuden kallein hinta.
Se on Jumalan ainokaisen Pojan pyhä sovintoveri.
Kun tämä evankeliumin ilosanoma -
ja toivon sanoma tulee elämää vasten, -
siinä raajarikkoisinkin ihminen kykenee ymmärtämään, -
kun Jumala saa avata hänen ymmärryksensä, -
että tämä pelastus on valmistettuna myöskin minua varten.
Ystäväni, haluaisin kysyä sinulta, -
onko sinulle tapahtunut tämä kaikkein suurin ja valtavin asia?
Onko sinun elämässäsi se päivä todellisena, -
elämäsi menneiden kuukausien tai vuosien aikana, -
että sinä tiedät, että olet saanut antaa elämäsi Jumalan Pojan käsiin?
Olet saanut tehdä elämässäsi tietoisen ratkaisun, -
että haluat ja olet saanut kokea, -
että Kristus Jeesus on minun pelastuksesi Jumala.
Oli päivä, jolloin sain tehdä parannuksen -
ja elämässäni tapahtui kääntymys.
Ei enää pimeyttä kohden, -
ei enää omien mielitekojen ja himojen maailmaan, -
vaan minun elämässäni tapahtui parannuksen teon kautta kääntymys.
Minulla on ihana päämäärä, jota kohden olen matkalla.
Kun Simeon katselee tätä Jumalan valtavaa pakettia, lahjaa, -
suurenmoista valtavaa asiaa. Nyt tässä on pelastuksen Jumala.
Se on niin valtavaa hänen sisimmässään, -
että hän on valmis sanomaan: "Nyt minä olen valmis lähtemään -
tästä ajasta, sillä minun silmäni ovat nähneet Sinun autuutesi."
Halleluja! Sen autuuden, joka ilmestyy siellä, -
missä ihmiset ovat pimeydessä ja kuoleman varjon laaksossa.
Simeon ei riemuitse vain omasta pelastuksestaan ja siitä, -
että hänen elämänsä on Jumalan kädessä. Hän näkee, -
että vuosisatojen aikana miljardit ihmiset löytävät tämän sanoman.
Sen tähden tänään meillä on tämä tuore evankeliumin sanoma.
Minne ikinä Jeesuksen, Jumalan Pojan Sana, -
Golgatan sanoma saa laskeutua, niin minä ymmärrän, -
että Pyhä Henki voi avata silloin myös sen todellisuuden, -
että syntinen ihminen näkee syntinsä, näkee laittomuutensa.
Vielä nytkin ihminen kokee, että siunaus ei laskeudu synnin päälle.
Minun täytyy kokea puhtaus ja anteeksiantamus Jeesuksen veressä.
En kyllin voi koskaan tästä puhua.
Kun ihminen tätä janoaa, niin taivas ei ole koskaan vaiti, -
tapahtui se missä tahansa.
Eräs ystäväni koki sen peruna- kellarissa perunoita lajitellessa.
Arkinen, jopa likainen paikka. Arkiset suojavaatteet päällä.
Kun hän siellä yksinäisyydessä teki tätä työtä, -
niin yhtäkkiä hän havahtuu, että tämä on kuin oma elämäni.
Minä katselen näitä multaisia perunoita.
Lajittelen isomman tuohon, pienemmän tuohon.
Sitten on koreihin lajiteltuna erikokoisia perunoita.
Samalla hän katselee sitä kellarin pimeyttä.
Yhtäkkiä hän tajuaa, että tämä sama pimeys on minun sisimmässäni.
Ajattele! Silloin yhtäkkiä tulee mieleen, -
miten hän on ollut kokouksessa ystävän pyytämänä.
Yhtäkkiä se sanoma leikkaa terävän veitsen lailla hänen sisimpäänsä -
ja avaa sieltä sen suunnattoman nälän, mitä hän on kauan kantanut.
Jotakin täytyy tapahtua minun elämässäni!
Minä kaipaan jotakin enemmän!
Ei minun tehtäväni ole olla vain multaisten perunoiden äärellä -
pimeässä kellarissa, kuten hän koki sen sisimpänsä tunnon.
Minä tarvitsen jotakin enemmän. Silloin sieltä nousevat ne sanat.
Ystäväni koki tämän näin. Hän alkaa siellä soperrella.
Hän heittelee perunoita, mutta sisin huutaa elävää Jumalaa.
Voitko Sinä Jumala...? Oletko Sinä Jumala olemassa?
Voitko Sinä minut pelastaa?
Ajattele! En valhettele!
Tuo ystävä sanoi, että yhtäkkiä ei kellarin pimeys enää tuntunut.
Ei ollut enää niitä multaisia perunoita.
Ei hän nähnyt edes multaisia käsiänsä, -
jotka työn touhussa olivat tahriin- tuneet. Hän näkee jotakin enemmän.
Hän näkee aivan kuin sydämen siirron omassa elämässään.
Yhtäkkiä se mustuus sieltä alkaa väistyä, -
ja hän kokee konkreettisesti sen elämänsä, sisimpänsä tasolla, -
kuinka Jeesuksen pyhä veri laskeutuu hänen sisimpäänsä.
Hän näkee tuon tapahtuman aivan kuin sisäisillä silmillänsä.
Yhtäkkiä hänen sisimpänsä alkaa ylistää.
Hänen huulensa alkavat muodostaa sanoja: "Kiitos, Jeesus! -
Kiitos, Jeesus!" Ja mitä hän sanoo?
"Minä koin uudestisyntymisen."
Hän sanoi, että tuon tilanteen jälkeen -
eivät perunatkaan yhtään tuntuneet multaisilta.
Oli ilo tehdä. Ei perunakellarin pimeys enää häirinnyt.
Hän tiesi, ettei ole täällä enää yksin.
Hänet on siirretty Korkeimman suojaan.
Korkeimman Jumalan sinä olet ottanut suojaksesi.
Viivy Hänen kasvojensa edessä, ja hänen elämänsä muuttui.
Voisin sanoa sen omasta elämästäni, -
kun 21-vuotiaana Jumalan Sanan satuttamana sain avata sydämeni.
Voi, miten jäi ravintolareissut! Miten jäivät ne ajalliset, -
mistä oli aivan kuin etsinyt elämäänsä iloa.
Yhtäkkiä isäni palvelema Jumala, äitini palvelema Jumala -
tuli niin eläväksi ja tajusin, etten mene isäni uskolla -
enkä mene äitini uskolla kerran Jumalan maailmoihin.
Menen sinne sillä uskolla, joka on nyt avautunut sisimpääni.
Minä saan uskon kautta kohottaa katseeni, ymmärtää, -
että Jeesuksen sovitus on tapahtunut minun elämäni kohdalla.
Sen tähden voin sanoa kokemuksesta käsin -
täydessä uskon varmuudessa ja levollisuudessa, -
että minä tiedän Lunastajani elävän.
Tämä profeetallinen sanoma, -
mikä Sakariaan huulilta soljui aikansa keskellä -
meidän aikoihimme, tulevaisuuteen!
Se vanhan profeetan Simeonin huulilta tuleva riemun parahdus!
Toisaalta hän näkee tuskan, näkee kuoleman varjot, -
mutta hän näkee myös iankaikkisen elämän valtavan voiton ja toivon.
Ystävät, tässä on se voiton sanoma.
Tässä on se iankaikkisuuden kaikkein kallein lahja, -
mitä sydämeni sanoina haluan laskea sinun sydämesi päälle.
On kysymys kaikkein kalleimmasta asiasta: -
sinun elämästäsi ja Jumalasuhteesta elämäsi kohdalla.
Sen tähden tässä nykyhetkessä -
elämässä on hetkiä, jolloin voi kokea, että satuttaa.
Ei ole silti mitään niin suurenmoista -
kuin paeta Psalmin 91 sanojen turviin -
ja antaa sydämensä olla Jumalan valossa.
Ei hyväksyä mitään syntejä.
Ei mitään sitä, mikä toisi pimeyttä, -
vaan saada vaalia elämäänsä Jumalan Sanan alamaisuudessa.
Saada vaalia elämäänsä seurakunnan elämän yhteydessä.
Saa yhtyä siihen rukoustaisteluun, jossa saamme kuin avata portteja -
rukouksen maastossa Pyhässä Hengessä sille herätykselle, -
joka tulee leviämään meidän kansamme keskellä.
En tiedä, kuinka nopeasti, mutta sen tiedän, -
että Jumala vastaa Sanastansa.
Antaisiko Hän palvelijoittensa nähdä vaivaa?
Kutsuisiko Hän palvelijoitansa rukouskammioihin taistelemaan -
perheittensä, sukujensa, kaupunki- ensa, työtovereittensa puolesta, -
ellei Hän myöskin aikoisi jotakin tehdä?
Me elämme valtavassa, toisaalta ihanassa jännitteessä.
Näemme, mitä tapahtuu ympärillä, mutta näemme myös siinä, -
että Jumala on valmistanut omat väylänsä.
Ei meidän tarvitse häpeästä painaa päätämme, -
kun saamme palvella elävää Jumalaa.
Se tulee uudistamaan Jumalan seurakunnat -
uuteen Jumalan etsimisen nälkään. On riemullista sanoa -
aivan kuin sen näyn alamaisuudessa, -
kuinka yhtäkkiä voi saarnan aikana, jopa nytkin voit sen kokea, -
että Jumalan läsnäolo laskeutuu sinun elämääsi.
Voit saada juuri nyt syntisi anteeksi.
Voit saada juuri nyt uuden elämän siunauksen.
Sinä, joka janoat parantumista, että koko olemuksesi saisi vielä -
ehyesti ja jaksavana palvella elävää Jumalaa.
Sinä tarvitset Jumalan kokonaisvaltaista siunausta.
Se voi tapahtua juuri nyt siellä, missä olet.
Avaa sydämesi, koko olemuksesi ja sano: "Tule, Herra Jeesus. -
Kosketa, paranna. Anna minulle se siunaus, -
että voisin vielä ehyemmin käydä eteenpäin. -
Saisin ilolla ja suurella nöyryydellä palvella Sinua -
niiden ihmisten keskellä, minne olet minut lähettävä. -
Vai viivynkö rukouskammioissa?" Rakkaat ystävät, kuulkaa, -
sydämeni sanojen syvin, valtava ilo on sanoa, -
että olemme suurten tapahtumien äärellä, kairosajassa, -
jossa Jumalan valtakunta tulee näkyviin.
Monet pimeyden metkutukset lyödään alas, -
mutta sieltä nousee vielä paljon niitä, jotka etsivät sitä totuutta, -
joka löytyy Jumalan Sanassa. Se tuo ihmiselle sen pelastuksen, -
sen tulevaisuuden ja sen toivon.
Menkäämme Jumalan, Korkeimman suojaan -
Jeesuksen nimessä ja veressä.
Herra Jeesus, siunaa nämä ystävät, jotka ovat Sanan alla olleet.
Anna heidän kokea, kuinka kätesi, voimasi, läsnäolosi laskeutuu -
heidän ylleen. Herra, heikoimpaankin parahdukseen tartut -
voimasi kädellä ja ohjaat tuon ihmisen sen elämän keskukseen, -
jossa on rauha Sinun kanssasi, Herra.
Jeesuksen nimessä ja veressä Jeesus, sinua ystäväni, siunatkoon.
Aamen.
Ystäväni, jos sinulla on mahdollisuus tukea tätä ohjelmaa, -
voit sen tehdä puhelimitse soittamalla numeroon -
0600 10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös poimia tilinumeron ja viitteen -
ja pankin välityksellä tukea tätä ohjelmaa.
Muistathan sen viitteen. Jeesus sinua siunatkoon. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare