Hei! Olen Helena Penttilä.
On hieno asia, että olet hetken kanssani Jumalan Sanan äärellä.
On sanottu, että on vakava asia, kun Jumala vaikenee.
Sanotaan myöskin, että on vielä vakavampaa, -
jos Jumala vaikenee niin, että Hän ei enää puhu meille.
Siksi on suurenmoista tänään tällaisen ajatuksen ääreltä nähdä, -
että Jumala on Jumala, joka valvoo.
Jumala valvoo oman kansansa kohtaloa -
ja valvoo myös jokaisen oman yksilönsä elämänkohtaloa.
Jumala ei kuitenkaan koskaan alistu sellaiseen, -
missä ihminen poikkeaa pois Jumalan tahdosta.
Hän ei koskaan tule siunaamaan ihmisen elämää synnin päälle, -
mutta Hän johdattaa ihmisen elämän niin, -
että voi kokea ja löytää sen turva- kaupungin ja anteeksiantamuksen, -
mikä meille on valmistettuna Jeesuksessa Kristuksessa.
Haluaisin lukea sinulle Tuomarien kirjan 6. luvusta -
ehkä sinulle ja monelle äärettömän tutun Jumalan Sanan kohdan -
jakeesta 11 eteenpäin: -
"Herran enkeli tuli Ofran tammen luo ja istuutui sen alle.
Tammi kuului abieserilaiselle Jooakselle, -
jonka poika Gideon oli juuri puimassa vehnää viinikuurnassa -
piilottaakseen sen midianilaisten näkyviltä.
Herran enkeli näyttäytyi hänelle ja sanoi: -
'Herra on kanssasi, sinä urhea sankari!'
Gideon sanoi hänelle: 'Minäkö, Herrani?
Jos kerran Herra on meidän kanssamme, -
niin miksi kaikki tämä on kohdannut meitä?
Ja missä ovat kaikki hänen ihmeensä, -
joista isämme ovat meille kertoneet ja sanoneet: -
"Herra on johdattanut meidät tänne Egyptistä?"
Mutta nyt Herra on hylännyt meidät ja antanut Midianin valtaan.'
Herra kääntyi hänen puoleensa ja sanoi: -
'Mene tässä voimassasi ja vapauta Israel Midianin vallasta.
Minä lähetän juuri sinut!'"
Merkillinen kuva Jumalan kirjan lehdiltä.
Kuinka usein Gideonin elämäntilanne toistuu tänä aikakautena -
ja monien elämässä, kun katselemme tätä kuvaa, -
minkä Jumala ja Jumalan Sana meidän eteemme nyt piirsi.
Gideon on puimassa nisuja viinikuurnassa.
Aivan kuin sellainen mieletön paikka.
Miten voi siellä viinikuurnassa ja minkä tähden?
Raamattu antaa siihen vastauksen.
Gideon eli sen aikakauden keskellä, -
jolloin Israelin kansa oli joka puolelta vihollisten piirittämä.
Kuinka usein sotajoukot hyökkäsivät ja tuhosivat kaiken sen sadon, -
joka oli saatu varjeltua. Vaikka oli tehty paljon työtä, -
niin vihollisen joukot tuhosivat sen kerta toisensa jälkeen.
Israelin kansan elämä joutui äärettömän ahtaalle.
Oli jo pulaa leivästä, jauhosta, kaikesta oikeastaan.
Tuntui, että vihollisjoukot repivät kaiken hajalle -
ja tuhoavat Israelin kansaa.
Kansan keskellä on tämä nuori mies, Gideon, -
joka koettaa epätoivoisesti saada joitakin jyviä, -
jonkin verran viljaa talteen osaksi tuhotuiltakin alueilta.
Hän asettaa oikeastaan koko elämisensä likoon -
mennessään tällaiselle paikalle, mutta hän kantaa vastuuta siitä, -
että myöskin hänen perhekuntansa saisi jotakin syötävää.
Kaiken tämän keskellä keskittyessään -
hän on varmasti peloissaan polkiessaan sitä viinikuurnaa.
Kuitenkin me näemme, että Jumalan taivas valvoo.
Uskon, että joku tänään kuuntelee tätä ohjelmaa niin, -
että kokee myös tulleensa joka puolelta piiritetyksi.
Tuntuu, että yhä ahtaammaksi käy elämänpiiri ympärilläsi -
ja sinun sisimmässäsi. Sinä koet, -
että et ole siinä oikeassa olotilassa, jossa sinun tulisi olla -
ja minkälaista se voisi olla.
Gideon ei näe eikä ymmärrä vielä, -
että jotakin suurta on tapahtumassa ja aukenemassa.
Hän vain tuskallisesti yrittää selvitä siitä päivästä -
ja jotenkin kerätä päivän annoksen ja ruokamäärän talteen.
Hän ei tiedosta vielä, että jotakin aivan suurenmoista on -
avautumassa hänen edessään ja hänen vierellään -
on tapahtumassa asioita, joissa Jumalan taivas aukenee.
Raamattu sanoo, että Herran enkeli on siellä Ofran tammen alla.
Gideon ei näe sitä. Kuitenkin enkeli levollisesti on -
ja katselee ympärille, aivan kuin valvoo siinä Gideonin elämäntilaa.
Sitten tulee tämä tilanne, jossa Herran enkeli näyttäytyy hänelle.
Eikö ole merkillinen asia?
Gideon oli ikään kuin tottunut odottamaan, -
että tulee yhä uudelleen vaikeuksia -
ja selviääkö hän seuraavasta kahakasta edes hengissä.
Tällaisessa tilanteessa, -
missä elämä on rusikoinut niin monin tavoin, -
niin yhtäkkiä Raamattu sanoo, että Herran enkeli näyttäytyy hänelle.
Ajattele! Kaiken sen elämän paineen alla taivas avaa ovensa.
Jotenkin tämä on puhutellut niin suunnattomasti tässä aikakaudessa.
Mitä useammin avaa Jumalan kirjan, sitä useammin havahtuu siihen, -
että Jumalalla on aikansa ilmestyä.
Hän sallii monien joutua ahdistuksiin.
Ehkä meidänkin kansamme on monenlaisessa ahdistuksessa.
On ahdistavia asioita, jotka koskettavat tuhansien elämää.
Jos katselemme inhimillisellä tasolla, voimme sanoa, -
onko mitään hyvää edessä näkyvissä?
Kuitenkin tämän aikakauden keskellä on Jumalan seurakunta.
On se Jumala, joka on satoja ja tuhansia kansastamme pelastanut.
Kuinka monet tänään painivat oman elämänsä ahjossa?
Tuntuu, että viinikuurnissa poljetaan -
ja yritetään jotakin satoa saada jäämään jäljelle.
Omat inhimilliset voimavarat ovat puristumassa äärimmilleen.
Kuitenkin meitä Jumalan ihmisiä, Jumalan seurakuntaa, ympäröi -
Jumalan Sanan valtava lupaus. Missä on Sanan lupaus, -
siellä Jumala itse on myös mukana.
Raamattu sanoo, että Hänen Sanansa ei tule koskaan tyhjänä palajaman.
Jumalalla on aikansa.
Uskon, että mekin elämme tällaista Jumalan kairosaikaa, -
missä monet huokailevat Gideonin tavoin.
Herra on vaiennut. Hän ei enää aivan kuin puhu meille.
Tai missä ovat Jumalan teot? Missä on se herätys, -
jota olemme odottaneet ja mitä on puhuttu vuosikausia tulevaksi.
Kuule, ystäväni, ei ole sinun eikä minun kädessäni, koska se tulee, -
mutta jos se on Jumalan lupaus, niin se tulee. Se ei ole epävarmaa.
Jumalalla on valta kääntää jopa kansojen kohtalot.
Raamatun mukaan Hänellä on valta kääntää vesivirtojenkin suunnat, -
kun tulee se Jumalan hetki, Jumalan kairosaika.
Gideon ei tiedostanut vielä, -
että hän elää tällaisessa Jumalan kairosajassa.
Sellaisessa Jumalan etsikonajassa, -
jossa Jumala on valmistanut jotakin suurenmoista.
Kun Jumala valmistaa, niin ei Hän tarvitse suuria sotasankareita.
Hän tarvitsee vain ihmissydämen, joka nöyränä odottaa -
ja kaipaa ja etsii Jumalan johdatusta omaan elämäänsä.
Gideonia aivan kuin saartoivat tilanteet kolmelta taholta.
Ensinnäkin häntä saartoi se vihollisten joukko, -
joka ryntäsi, tuhosi, tappoi ja ryösti.
Toisaalta häntä saartoi omasta sisimmästä nouseva valtava hätä: -
"Onko Jumala meidät hyljännyt? -
Onko Jumala meidät hyljännyt?"
Samalla häntä myös saartoi Israelin kansan kokema tappiollisuus.
"Voiko enää tällaisen alennustilan jälkeen Jumala nostaa meitä?"
Minä koin, että minun on tänään puhuttava tästä.
Sen tähden, että on tullut Jumalan gideonien aika.
Jumalan aika, jolloin Hän etsii yhtä, etsii toista.
Hän etsii nuorempia ja Hän etsii vanhempia.
Hän etsii niitä gideoneita, jotka tavallaan ovat menettäneet kaiken, -
mutta joiden sisimmässä on alkanut elää -
se Jumalan lupausten ja vastausten aikakausi.
Sanoohan Gideon täällä ihanalla tavalla toisaalta, -
vaikka se onkin raskasta hänen oman elämänsä keskellä käsittää.
Hän vetoaa siihen, kuinka paljon Jumala on tehnyt -
ja vaikuttanut Israelin kansan keskellä.
Ne valtavat ihmeet, mitkä hänen isänsä ja esi-isänsä...
Ne profeettojen lupaukset ja silti olemme alennustilassa.
Hän aivan kuin vetäytyy siihen hetkeen, missä on.
Mutta kuule, kun Herran enkeli, josta sanotaan, -
ettei Hän ollut varsinainen Herran enkeli, vaan esiolevainen Kristus, -
ilmestyy hänelle tuossa hetkessä, -
Hän alkaa avata jotakin niin valtavaa.
Gideon näkee mahdottomuuden, -
mutta mitä Jumalan todellisuus näkee?
Hän näkee Gideonissa sotasankarin ja Hän kutsuu Gideonin.
Gideon hämmästyy: "Minäkö sotasankari?"
Hän aivan kuin vetoaa siihen, ettei hänestä ole. Ei hän kykene siihen.
Kun Gideon epäilee, niin samalla täällä sanotaan: -
"Koska minä olen sinun kanssasi..."
Siinä nousee myös uusi ulottuvuus.
Kun Herra puhuu sotasankarista miehelle, -
joka ei näe mitään tulevaisuutta edessä -
vaan on niin monin tavoin poljettu ja uupunut, -
niin Jumala kykenee näkemään hänessä sotasankarin. Miksi?
Siksi, että Jumala ei näe vain tätä Gideonia siinä alennustilassa, -
vaan Jumala näkee muuta. Sen, mitä hänen voimansa, -
kuuliaisuus Hänen Sanallensa, Jumalan ulottuvuus laskeutuessaan -
Gideonin elämän ylle, mitä ne saavat aikaan Gideonin kautta -
koko Jumalan valitun kansan elämässä.
Siis Jumala, Kristus, ei katsele vain sitä hetkeä, -
vaan koko sitä ulottuvuutta, mitä Gideon ei kykene näkemään.
Hän saa valtavan haasteen elämäänsä.
Ystäväni, uskon, että me olemme tällaista kansaa.
Oletpa nuorempi tai vanhempi, kun näemme tämän alennustilan, -
missä koko Suomen kansa nyt on, niin on vain yksi mahdollisuus.
Ystävät, se on se, että saamme heittäytyä Jumalan käsiin -
ja nähdä, että Israelin Jumala ei ole vielä kuollut.
Hän haluaa herättää seurakunnat etsimään sitä todellisuutta, -
jossa Jumalan tuli saa laskeutua. Hän etsii niitä yksilöitä, -
joilla on särjetty ja nöyrä henki -
ja jotka uskaltavat heittäytyä Jumalan varaan.
He uskaltavat nähdä, ettei minussa/ minun lihassani asu mitään hyvää.
Minä en yksinäni tule saamaan mitään aikaan.
Sitten tulee tämä Jumalan Sanan vakuus.
Miksi nämä asiat tapahtuvat?
Sen tähden, koska minä olen sinun kanssasi, Gideon.
Jeesus aivan kuin sanoo: "Minä olen sinun kanssasi."
Siitä alkaa aueta tämä valtava todellisuus, -
jossa Gideon sanoo: "Jos olen saanut sinun suosiosi, -
niin anna minulle merkki, että sinä itse puhut minun kanssani."
Gideonin sisin alkoi avautua.
Hän aivan kuin pyytää merkkiä siinä: Anna minulle merkki, -
että sinä itse - Jumala kirkkaudesta - puhut minulle.
Jotakin alkaa aueta: Jumala ei olekaan meitä hyljännyt.
Meidän tehtävämme ei ole katsoa tappiota.
Meidän tehtävämme on katsoa siihen Israelin pyhään Jumalaan, -
joka antoi meille Messiaan. Ystävät, siksi meidän on aika -
nousta siihen Jumalan lupauksien valtavaan todellisuuteen.
Gideon tekee merkillisen siirron.
Kun hän pyytää merkkiä, niin samalla hän alistaa itsensä -
Jumalan Sanan alamaisuuteen. Hän sanoo täällä: -
"Ethän poistu täältä, ennen kuin palaan luoksesi, -
tuon uhrilahjani ja panen sen eteesi."
Herra sanoi: "Minä istun tässä, kunnes tulet takaisin."
Eikö ole valtavia sanoja? Ystäväni, anna sen laskeutua -
elävinä sanoina sisimpääsi, niin ymmärrät jotakin siitä, -
minkä tähden Gideon oli valmis laittamaan kaiken likoon.
Ehkä jossakin oli odottamassa se uhri, ne jyväset, se uhrieläin.
Jos sittenkin Jumala kääntäisi katseensa!
Siellä oli aivan kuin valmiutta, jos Jumala vielä meitä armahtaisi.
Nyt yhtäkkiä hän on kasvotusten elävän Jumalan kanssa.
Ystävät, eikö ole suurenmoinen Jumalan taivas?
Uskon, että myös tänään tämä on totta.
Siellä, missä me etsimme Jumalaa, Hän nostaa meitä viinikuurnistamme.
Sellaisesta olotilasta ja aivan kuin uupumuksen maastoista, -
joihin emme oikeastaan kuulu. Ystävät, me kuulumme -
sen suunnitelman keskukseen, minkä taivas on meille valmistanut.
Uskon, että katselemasi TV7-kanava on -
yksi valtava Jumalan käden ojennus.
On noustu jostakin. On saatu Jumalan lupaus.
On nähty vähäisyydessä se todellisuus, minkä Gideon koki.
Ei omassa voimassa, vaan siinä, mitä Jumala puhuu.
Jumala sanoo: "Koska minä olen sinun kanssasi."
Minne ikinä sinä jalkasi asetat, niin tulet näkemään, -
että kannat menestystä sen siunauksena.
Gideon haluaa myöskin antaa omasta elämästään ja mikä se on?
Hän menee valmistamaan uhrilahjan.
Se kuului vanhan liiton, Vanhan testamentin ytimeen.
Kun haluttiin lähestyä Jumalaa, koettiin Jumalan pyhyys, -
haluttiin myös valmistaa uhrilahja ja antaa Jumalalle kalleinta.
Voimme sanoa, että Gideonkin antoi vähästään.
Hän antoi sen, mikä oli mahdollista, jopa yli sen.
Raamattu sanoo, että Gideon tulee ja on valmistanut kaiken valmiiksi.
Kuinka ihanalla tavalla kuvataan sitä!
Kun hän tulee, niin hän menee sen Ofran tammen alle, -
missä hän koki tuon enkelin, Jeesuksen, ilmestymisen.
Hän kattaa sinne tuon uhriaterian. Mutta mitä tapahtuu?
Jotakin, mikä aivan kuin siirtää meidät vanhan liiton -
ja testamentin uhrilahjoista kaikkein ihanimmalle uhripaikalle.
Jeesus sanoo hänelle: "Ei sinne, -
vaan kata se uhrilahja tähän kalliolle."
Uusi liitto sanoo hyvin selkeästi -
tai vanhassa liitossa sanotaan viitaten uuteen liittoon, -
että kallio, joka heitä seurasi, oli Kristus.
Siis vanhan liiton aikana kallio, joka heitä seurasi, oli Kristus.
Mihin se uhri tuli asettaa?
Se tuli asettaa siihen kalliolle -
ja siinä antaa se uhri Jumalalle, kattaa se siihen.
Kun Gideon kauniisti, pyhästi...
Koen, että on sellainen pyhä hetki siinä Jumalan kasvojen edessä.
Hän kattaa sen siihen kalliolle. Ehkä hän ihmettelee, -
miksi sitä ei kateta entiseen paikkaan, -
pyhään paikkaan Ofran tammen alle.
Ei, se tuli kattaa siihen kalliolle.
Kun hän kattaa sen siihen kalliolle, niin Jumalan Sana sanoo, -
että "Herran enkeli, [esiolevainen Kristus], -
ojensi kädessään olevan sauvan -
ja kosketti sen kärjellä lihaa ja happamattomia leipiä.
Silloin kalliosta nousi tuli, -
joka kulutti lihan ja happamattomat leivät.
Samassa Herran enkeli katosi Gideonin näkyvistä."
Ajattele, mikä valtava kuva!
Yhtäkkiä hän ojentaa sauvan ja koskettaa sillä sitä uhria.
Samalla kalliosta nousee tuli, joka kuluttaa sen uhrin pois.
Ystäväni, voisiko olla kauniimpaa kuvaa Golgatasta, -
uuden liiton ihmeellisestä uhripaikasta?
Se avaa meille sen valtavan näkymän: -
Jumalan sauva, Jumalan Sana.
Tämä Jumalan Sana, Kristus, asetettiin uhripuulle.
Hänet uhrattiin ristinpuulla.
Sanotaan, että kun sauva kosketti lihaa, kaikkea sitä, -
mikä on ihmisen tekoa, minkä Juma- lan säätämys oli ajallaan tuonut, -
niin yhtäkkiä tuli nousee, kuluttaa, poistaa, tuhoaa sen.
Ystäväni, tänään tämä puhuu meille siitä, -
että meidänkään ei tarvitse tuoda uhrejamme siinä mielessä, -
että me toisimme niitä vanhan liiton tapaan.
Uuden liiton ihmeellinen kallio on näet meidän keskellämme.
Hän on Jeesus Kristus. Nyt saamme sanoa uudesta liitosta käsin, -
että Jumalan seurakunnan pää, sen seurakunnan perustus, on kallio.
Tämä kallio on Kristus. Sieltä nousee kaikki se, -
mitä ihminen tarvitsee pelastuakseen, -
mitä ihminen tarvitsee Jumala- suhteessaan.
Sauva kuvaa Jumalan Sanaa.
Ystäväni, se tuli ja mitä siinä tapahtuu, kuvaa Pyhää Henkeä.
Nyt kun katsomme sitä tänään Jeesuksen uhrin perusteella, -
niin Hänet murskattiin ja tuhottiin, -
jotta meillä on tänään ikiaikojen kallio, pelastuksen vahva perusta.
Hän on Jeesus Kristus.
Nyt kun Jumalan Henki avaa sydäntämme Jumalan nälkään, -
niin Hän janoaa meitä tälle kalliolle, -
jolle saamme koko olemisemme asettaa.
Kun Kristuksen Jeesuksen, Jumalan Pojan, pyhä veri, -
saa puhdistaa meidät, saamme uudestisyntyä elävään toivoon.
Sana sanoo, että Hän täyttää meidät Pyhällä Hengellä.
Hän haluaa herättää sisimmässämme sen valtavan todellisuuden, -
että meillä on valtava tulevaisuus ja valtava toivo.
Tämä toivo ei saata meitä häpeään.
Jeremia kirjoittaa luvussa 29 jakeissa 11-13: -
"sillä minä tunnen ajatukseni, -
joita minulla on teitä kohtaan, sanoo Herra.
Ne ovat rauhan eivätkä tuhon ajatuksia -
- minä annan teille tulevaisuuden ja toivon."
Ajattele! Tämän aikakauden myllerryksen keskellä tuntuu, -
että tulevaisuus on jopa riistetty ihmisten elämästä.
Silti Jumalan seurakunnalla on tämä valtava etuoikeus -
julistaa tulevaisuutta ja toivoa ja sitä, -
että Jumalalla kaikki valta. Saamme avautua -
iankaikkisen Jumalan kasvojen äärellä, -
avautua Hänen kätensä alamaisuuteen.
Saamme kokea jotakin siitä, millä Jeremia jatkaa: -
"Silloin te huudatte minua avuksenne, -
tulette minun luokseni ja rukoilette minua, ja minä kuulen teitä.
Silloin te etsitte minua ja löydätte minut, -
kun etsitte minua kaikesta sydämestänne."
Ystäväni, nyt on tämä kaikesta sydämestä etsimisen valtava aika!
Kun huudamme Häntä avuksemme, niin eikö Sana sano, -
että Hän vastaa meille?
Ystäväni, ei meidän tehtävämme ole polkea enää viinikuurnassa.
Meidän tehtävämme on nousta -
ja pukeutua sota-asuun ja varustukseen.
Siinä Jumalan Henki saa puhua meille, -
avata meille profeetallisen maailman todellisuutta.
Sehän avattiin Gideonillekin. "Sinä, sotaurho."
Hän saa tehtävät Jumalalta, ja Jumala käy hänen edellään.
Ystävät, aivan samoin tänään meillä on se Jumala, -
joka ei jätä meitä häpeään, vaan saamme korottaa -
Hänen valtavan nimensä toinen toistemme ylitse.
Siinä nimessä on tulevaisuus. Siinä nimessä on toivo.
Sen nimen alla me saamme tehdä parannuksen, -
ettei kukaan joutuisi kadotukseen, vaan saisi iankaikkisen elämän.
Tämän valtavan näkymän alla me saamme sanoa aamen.
Jeesus rakas, kiitos, ettet käy yhdenkään ohitse, -
vaan olet se Jumala, joka riität, autat etkä myöhästy.
Jeesuksen nimen ja veren tähden. Aamen.
Ystäväni, jos haluat tukea tätä ohjelmaa, voit soittaa numeroon -
0600 10077.
Voit käyttää myös pankkia. Kuvan alareunassa on -
tilinumero ja viitenumero, joka tukee tätä ohjelmaa.
Haluan kiittää sinua siitä, että muistat.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare