Olen Helena Penttilä ja toivotan sinut tervetulleeksi ohjelmaan.
Haluan lukea tänään Jumalan Sanasta -
2. Kuningasten kirjan luvusta 13 jakeesta 14 eteenpäin.
"Kun Elisa sairasti kuolintautiaan, -
Israelin kuningas Jooas tuli hänen luokseen.
Kuningas itki hänen edessään ja sanoi: -
'Isäni, isäni, Israelin sotavaunut ja ratsumiehet!'
Elisa sanoi hänelle: 'Nouda jousi ja nuolia.'
Israelin kuningas haki hänelle jousen ja nuolia, -
ja Elisa sanoi: 'Laske kätesi jousen päälle.'
Kun hän oli laskenut kätensä jousen päälle, -
Elisa pani omat kätensä kuninkaan käsien päälle.
Sitten Elisa sanoi: 'Avaa idänpuoleinen ikkuna.'
Kun Jooas oli avannut ikkunan, Elisa sanoi: 'Ammu.' Ja hän ampui.
Niin Elisa sanoi: 'Herran voitonnuoli, voitonnuoli Aramia vastaan!
Sinä voitat aramilaiset Afekissa perin pohjin.'
Sitten hän sanoi: 'Ota nuolet.'
Kun Israelin kuningas oli ottanut nuolet, Elisa sanoi: -
'Lyö niillä maata.' Hän löi kolme kertaa ja lopetti.
Mutta Jumalan mies vihastui häneen ja sanoi: -
'Sinun olisi pitänyt lyödä viisi tai kuusi kertaa. -
Silloin olisit voittanut aramilaiset perin pohjin. -
Nyt sinä voitat aramilaiset vain kolme kertaa.'" Aamen.
Äärettömän erikoinen Jumalan Sanan kohta.
On merkillistä, kun Jumalan Sanan äärelle pysähtyy -
ja antaa koko olemuksensa hiljaa rauhoittua -
ja antaa Jumalan Pyhän Hengen alkaa avata ajatusmaailmaa, -
niin näistä sanoista ja tästä tapahtumasta nousee -
äärettömän voimakkaasti eräs ajatus.
Ainakin omaan sisimpääni nousi.
Olemmeko tyytyneet hengellisessä elämässämme liian vähään?
Mitä merkitsee olla kuuliaisuus- suhteessa elävään Jumalaan?
Ensinnäkin tämä tuo esille profeetta Elisan, -
joka oli sairastamassa kuolintautiaan.
Pian tämän tapahtuman jälkeen Elisa otettiin taivaan kotiin.
Hän siirtyi pois tästä ajasta.
On merkillistä nähdä, kuinka hänen sisäinen ihmisensä oli valveilla.
Kuinka hänen koko olemuksensa...
Vaikka ruumiin olemus oli nääntymässä, -
niin hänen sisäinen ihmisensä eli yhteydessä elävään Jumalaan.
Ystäväni, ajattele tätä todellisuutta!
Vaikka ihminen on lähestymässä kuolemaa, -
niin hänen sisimmässään voi olla todellisena -
tämä elävän Jumalan siunaus Pyhässä Hengessä.
Tämän tilanteen äärellä katselemme kuningas Jooasta, -
joka astuu hätääntyneenä profeetan kuolinvuoteen äärelle.
Jooas näkee profeetan riutuneen olemuksen.
Koko hänen sydämensä aivan kuin parahtaa siitä tuskasta, -
kun hän huutaa nämä äsken lukemani sanat: -
"Isäni, isäni, Israelin sotavaunut ja ratsumiehet!"
Kun miettii tätä, niin siinä tapahtuu jotakin Jooaksen sisimmässä.
Hän oli nähnyt profeetta Elisan sellaisena profeettana, -
joka oli miehuuden voimissa ja toimi profeetta Elian jälkeen.
Jumalan teot olivat ilmeiset profeetta Elisan kautta.
Kun kuningas nyt katselee kuolevaa profeettaa, -
niin hän kauhistuu sisimmässään sen tähden, -
että hänen ajatuksiinsa varmaan tulee tämä.
Jos profeetta kuolee, niin myös Jumalan ääni vaikenee -
eikä Jumala voi enää puhua meille.
Hänen sydämessään oli valtava hätä sen tähden, -
että hän tiesi, mitä hänen kansansa keskellä tapahtui.
Hän oli itse sallinut sen, että moninaiset epäjumalanpalvelukset -
olivat vallanneet Jumalan kansan elämää. Hänkin oli vaalinut niitä.
Kaiken keskellä kansan yllä oli todellinen Jumala, -
joka odotti, että kansan koko sydän kääntyisi Jumalaa vasten.
Nyt kansa eli luopumuksen tilassa, paljon vääryyttä ja pimeyttä.
Samanaikaisesti Israelin kansa oli monelta taholta saarrettuna, -
ja sen sotajoukot olivat vähissä.
Sotavaunut ja hevoset oli suurelta osin menetetty niissä tilanteissa, -
joiden läpi kansa oli käynyt. Jooas tulee profeetan luo ymmärtäen, -
että hänen mahdollisuutensa viedä kansa voittoon on täysin menetetty.
Siellä eli silti se valtava toivo, -
että jos Jumala puhuu profeetta Elisan kautta, -
niin voimme vielä selvitä. Kun hän tulee Elisan luokse -
ja näkee tuon riutuneen olemuksen, -
niin hänen inhimillisyytensä kuin purkautuu sieltä.
Hän huutaa tuon Sanan: "Isäni, isäni, Israelin sotavaunut" jne.
Hän tajuaa: "Onko kaikki menetetty?"
Hän itkee siinä profeetan äärellä.
Sitten sanotaan, että profeetta sanoo hänelle: -
"Mene ja hae jousi ja nuolet." Ja kuningas tekee niin.
Jumalan sanat tulivat.
Rakkaat ystävät, aivan samoin keskellämme ovat tänään -
elävän Jumalan sanat. Meillä on Jumalan kirja.
Meillä on se viesti Jumalan maailmoista, -
mutta mihin me olemme tyytymässä?
Haluammeko olla alisteisuudessa, jossa pimeys ottaa valtaa?
Vai uskallammeko heittäytyä Jumalan varaan, -
Jeesuksen varaan, koko elämällämme?
Silloin joudumme tähän samaan ja saamme kokea kuin saman armon, -
että tulee Jumalan sanoja.
Silloin myöskin Jumala edellyttää meidän tottelevan niitä sanoja.
Kuinka monen sisin on täynnä Jumalan sanoja!
Olet lukenut Jumalan sanoja, mutta et ole totellut niitä.
Olet kuullut kymmeniä profetioita oman elämäsikin ylitse.
Silti elät tilanteessa, jossa Jumalan maailma ei toimi elämässäsi.
Nyt Jumala odottaa, että Hänen sanomistaan sanoista -
me myöskin oppisimme kuuliaisuutta ja tottelemista.
Sana osoittaa aivan kauniisti sen kokonaisuuden, -
kuinka kuningas hakee sen jousen ja nuolia.
Ei hän ala vastustaa ja sanoa, -
mitä tekemistä näin suuressa hätätilanteessa on -
jollakin jousella ja muutamalla nuolella. Ei! Hän tottelee.
Raamattu sanoo ihanasti, että kun kuningas oli hakenut jousen, -
niin profeetta Elisa käskee kuninkaan ampua.
Hän laittaa kätensä kuninkaan käsien päälle.
Voi, ystävät, kuinka valtava kuva!
Profeetan vapisevat, pian ehkä hautaan vaipuvat kädet ovat -
kuninkaan käsien päällä, kun jousi on laitettu ampumakuntoon.
Uskon, että tässä on salaisuuden ydintä, -
jolla Jumala haluaa ladata meitä, jotka katselemme ehkä varjoja -
ja vaikeuksia enemmän kuin sitä, että meillä on elävä Jumala.
Meillä on Jumalan Sana. Meillä on Jumalan Sanassa kaikki, -
mitä tarvitsemme elämiseen ja jumalisuuteen.
On vain sanottu, että meidän tulee ENSIN etsiä elämäämme Jumalaa -
ja Hänen vanhurskauttaan, niin myös kaikesta muusta -
Jumala haluaa pitää huolta. Ajattele, ei vain kansakunnasta, -
vaan jokaisesta yksilöstä. Ei yksikään ole Häneltä piilossa.
Hän on kaikkivaltias Jumala, silloinkin, -
kun emme edes käsitä Hänen valtasuuruuttaan -
ja ymmärrä sitä valtavaa, mitä Jumala voi tehdä.
Kuningas on kuin pikkupoika siinä profeetan äärellä -
vapisevat kädet hänen käsiensä päällä.
Hänet siis siunataan siihen tehtävään.
Uskon, että mitä ikinä armoituksia Jumala antaa omilleen, -
ne tulevat aina siunauksen kautta.
Siunaako Jumala suoraan Pyhässä Hengessä?
Laittaako Hän jonkun kanssamatkaajan, Jumalan ihmisen, -
laskemaan hauraat kätensä päällesi, käsiesi päälle, olallesi -
ja julistaa sinulle rohkeutta, että voit toteuttaa sen tehtävän, -
minkä Jumala on sinulle, ystäväni, antanut?
Kun profeetta on siunannut kuninkaan kädet, hän sanoo: -
"Ammu. Avaa itään päin ne ikkunat."
Tuntuu aivan mahtavalta, että hän avaa auringonnousuun päin.
Hän avaa sinne, mistä päivä valkenee.
Kun se oli avattu, niin "Ammu se voitonnuoli".
Profeetta sanoo "voitonnuoli". Halleluja!
Eikö ole valtava asia?
Meillä on jotakin sellaista, jonka kynnyksellä aivan kuin seisomme.
Jumalan kansa täytetään Pyhällä Hengellä.
Nyt Jumala odottaa kuuliaisuutta Sanalleen, -
että me otamme sen jousen ja nuolen -
ja uskon kautta ammumme.
Se on sitä rukouksen maaston salaisuutta, mikä tulee julki.
En siksi yhtään ihmettele, että viime kuukausien, vuosien aikana -
monet Jumalan ihmiset ovat saaneet erikoisen kutsun rukoilemaan -
ja taistelemaan kansamme ja maamme puolesta.
Jo ennen näitä hätätiloja -
on moni jopa kuolinvuoteellaan -
hengessä rukoillut Jumalan ilmestymisen valtavaa voittoa -
meidän kansamme ja kansakuntamme ylitse.
Monet päättävät tekijät hallituksissamme -
aivan kuin sahaavat poikki moraalista selkärankaa.
Aivan kuin avataan portteja pimeydelle.
Samanaikaisesti Jumalan kansaa kutsutaan avaamaan -
ovet itään päin. Sinne, mistä aurinko nousee.
Avaamaan sitä aamun valkeutta kohden. Jumala ei myöhästy.
En tiedä kuninkaan tuntoja, kun hän venytti sen jousen ja päästi sen.
Hänen korvissaan ainakin soi sana 'voitonnuoli'.
Voitonnuoli läpi ilmavaltojen ja henkivaltojen!
Se osoittaa Jumalan olevan suurempi kuin yksikään pimeyden valta.
Se tulisi Jumalan ihmisten nähdä, rukoilijoitten nähdä.
Olemme Jumalan tekojen ihmeellisessä aatossa, -
jossa Hän tulee tuomaan tekonsa julki.
Kun tuo nuoli oli ammuttu -
ilmavaltojen ja hallitusten läpi, voitonnuoli, -
kuningas on suurempi kuin yksikään valta tai voima.
Sitten profeetta sanoo: "Ota ne nuolet ja iske ne maahan."
Minä aivan kuin katselin sitä, kun Jooas ottaa ne nuolet.
Hän lyö yhden nuolen, hän lyö toisen, hän lyö kolmannen nuolen.
Sitten hän aivan kuin luovuttaa kesken kaiken.
Uskon, että myös tämän ajan elämän tasolla, tässä maan tasolla, -
konkreettisella tasolla, Jumalan kansana, Jumalan ihmisinä -
meidän tulee lyödä näitä nuolia maahan.
Se on oikein osoitus siitä, että minne voitonnuolen lyömme maahan, -
niin me julistamme Herran voittoa perhe- tai sukukuntiemme, -
työpaikkojemme, kaupunkiemme, kotiemme, työtehtäviemme äärellä.
Nyt on se aika, jolloin saamme tehdä tätä valtavaa työtä.
Oli merkillistä, mihin Jooas tyytyi.
Hänellä oli iso kasa nuolia, mutta hän ottaa vain ne kolme, -
jotka hän iskee maahan. Oliko se kenties kuin periksi antamista?
Kyllä nämä riittävät. Se oli sitä ihmisen päätelmää, -
mutta Jumalan tahto oli, että hän olisi lyönyt monta nuolta.
Siksi sanon sinulle, ystäväni, joka taistelet -
ja kipuilet vaikeittenkin asioiden kanssa: -
Uskalla ryhdistää sisäinen olemuksesi Jumalan valoon.
Uskalla nähdä, että Kristus on suurempi kuin kaikki se, -
mitä ympärillä nyt tapahtuu. Meidän tehtävämme on lyödä voitonnuolia, -
julistaa tämän maan ilma- ja henkivalloille, -
julistaa koko aineellisen ja maan tason elämän kohdalla, -
että meillä on suuri Jumala. Meillä on se Jumala, joka auttaa meitä.
Olen katsellut lukemattomien ihmisten elämää.
He ovat nousseet tähän rukouksen maastoon.
Ei se ole helppoa. Joskus joku voi sanoa: "Kannattaako?"
Älä silti hellitä. Älä tyydy vain kolmeen nuoleen, -
vaan anna koko olemuksesi heittäytyä Jumalan käsiin.
Niissä käsissä et joudu mihinkään olemattomaan, -
vaan olet Kuninkaan käsissä. Ajallaan Hän näyttää sinulle, -
että Hän on Kuningas jopa niiden asioiden yllä Hän on voittaja, -
joita kenties tänään olet alaviritteisenä katsellut.
Minun tehtäväni on julistaa sinulle, -
että Jumalan kansan elämä ei kulje laskusuunnassa, -
vaan tehtävämme on tulla nousujohdanteiseen elämään.
Sen tähden Jumala haluaa kyllästää meitä sisäisesti, -
että me ravitsemme omaa sisintämme Jumalan Sanalla.
En koskaan kyllästy sitä julistamaan. Itse tiedän, -
että mitä enemmän saan kylvää sisimpääni Jumalan Sanoja, -
sitä enemmän Jumala voi käyttää ja antaa rohkeutta.
Tulee se luottavaisuus, etten ole täällä jossain elämän keskellä -
tyhjän panttina viivähtämässä hetken, muutama kymmenen vuotta.
Jumalalla on tarkoitus elämällemme, -
ja Jumalan suunnitelma voi toteutua elämässäsi.
Et voi koskaan tulla niin rikkaaseen elämään, -
vaikka olisit täynnä maailmaa ja sen mahdollisuuksia.
Jos elämästäsi puuttuvat Jumala ja iankaikkisuus, -
jos elämästäsi puuttuvat Jumalan kädet, -
niin voi, olet onnettomin ihminen tässä ajassa!
Sinä voit näyttää saavutuksia, töittesi tuloksia, -
mutta mitä sinä voit ottaa mukaan?
Mielessäni on eräs koti ja tilanne.
Uskovan kodin äiti oli rukoillut oman perhekuntansa puolesta.
Sitten hänen uskonelämänsä aivan kuin laantui.
Eräänä päivänä tulee puhelinsoitto.
Hän seisoo kotinsa eteisen käytävällä vastaten puhelimeen.
Sieltä tulevat sanat: "Teidän 8-vuotias poikanne on -
tänään kuollut täällä keskussairaalassa.
Auto oli ajanut pojan ylitse emmekä voineet tehdä mitään."
Äiti sanoo, että siinä silmänräpäyksessä, -
kun hänen tajuntaansa iski, mitä oli tapahtunut, -
niin tuntui, kuin hänen aamulla kiillottamansa parkettikin -
olisi kuin noussut hänen kasvojaan vasten, ja hän olisi kuullut sanat:
"Olet lapsellesi antanut kauniin kodin ja kiillotetut lattiat, -
mutta puhuitko koskaan hänelle, että Jeesus on lasten ystävä? -
Oletko käyttänyt aikaasi siihen, -
että olet myös puhunut hänelle Jumalan valtakunnasta?"
Hän seisoo kuin lamaantuneena sen hetken, mutta ajattele, -
menee pieni hetki, kun hän viestittää sen puolisolleen.
Puoliso menee omakotitalon alakerran verstaaseen.
Äitienpäivä oli lähestymässä. Kun hän tulee verstaasta, -
niin hänen kädessään on puuhun veistetty taulu.
Mies oli kätevä, taiteellinen.
Hän oli halunnut puolisolleen antaa lahjaksi kuvan, -
jonka hän oli veistänyt puun pintaan.
Ajattele! Se kuvasi pientä poikaa, -
joka oli ottanut isäänsä kädestä kiinni -
ja veti häntä Jeesusta kohden. Jeesus oli siellä taustalla.
Yhtäkkiä tuon taulun kuva on valtava profeetallinen ilmoitus.
Äiti kokee siinä Jumalan vastauksen.
Silloin vielä uskosta osaton mies oli halunnut jotakin kaunista -
antaa vaimolleen ja veistänyt tuon taidokkaan veistoksen.
Samalla hän oli veistänyt siihen kuin oman elämänsä profetiaa.
Kun he siinä itkivät tuon Sanan ja sanoman äärellä, -
mikä oli murtanut heidän elämäänsä, niin sen keskelle nousee -
kuva Hänestä, Jeesuksesta.
Yhtäkkiä äiti tajusi, että lapsen poismeno, -
niin kipeältä kuin se siinä ja kauan vuosia sen jälkeen tuntui, -
niin se hetki mursi jotakin auki, että voitiin avata ikkuna itään.
Se voitonnuoli voitiin ampua.
Ajattele! Ennen kuin poika oli laskettu hautaan, -
isä oli löytänyt elämäänsä Kristuksen.
Tässä maailmassa tapahtuu koko ajan valtavia asioita.
Ystävät, siksi meidän ei tule hellittää, -
sillä meillä on suuri Jumala, iankaikkinen Isä.
Tuo äiti myöhemmin sanoi, että on valtavaa nähdä, -
että vaikka on ollut kipeitä vaiheita, juuri ne ovat painaneet -
häntä lähemmäksi elävää Jumalaa, sitä todellisuutta, -
etten elä tätä aikaa varten, vaan elän myös ikuisuutta varten.
Se on kalleinta lahjaa. Kun omistamme sen sisimpäämme -
ja se on todellista, niin voimme lyödä rukouksessa voitonnuolia.
Tiedämme, että määrättyyn rajaan asti vihollinen voi tulla, -
mutta kun Jumalan käsi laskeutuu sen eteen, sen tulee väistyä.
Ystävät, sen tähden lyödään paljon nuolia maahan, -
ollaan Jumalan kasvojen edessä polvillamme -
ja rukoillaan herätystä suvuillemme ja perhekunnillemme.
Tulet ymmärtämään sen valtavan salaisuuden, että Jumala ei myöhästy.
Hän antaa sinulle monin verroin enemmän, kuin nyt edes ymmärrät.
Hän voi vaikuttaa moninaisesti jopa sellaisten asioiden kautta, -
joiden et nyt käsitä olevan hyödyksi.
Kun Jumala ottaa ne käsiinsä ja laskee siihen siunauksen, -
niin eräänä päivänä sinä kiität, -
kuinka ihmeellinen Jumala sinulla on.
Kun luen tätä Jumalan Sanaa, niin yhä uudelleen on eräs jaejakso, -
joka on tallennettu tänne Jumalan kirjan lehdille.
Haluan lukea sen tässä Johanneksen 1. kirjeen luvusta 5 -
jakeet 19-20.
Tämä on juuri kuin se voitonnuoli, -
millä Jumala haluaa rohkaista meitä itse kutakin, -
jotka etsimme Jumalan tahtoa omaan elämäämme. Täällä sanotaan: -
"Me tiedämme, että olemme Jumalasta, -
[me tiedämme, että olemme Jumalasta]
mutta koko maailma on Pahan vallassa."
Ja se on totta, eikö olekin? Koko maailma on pahan vallassa.
Johannes ei kuitenkaan jätä meitä tämän Sanan alle yksistään, -
että me tiedämme sen olevan pahan vallassa. Hän jatkaa -
ja tuntuu, että hän aivan kuin puhaltaa fanfaarin -
koko sydäntemme olemuksen keskelle.
"Tiedämme myös, että Jumalan Poika on tullut -
ja antanut meille ymmärryksen tunteaksemme hänet, -
joka on Todellinen." Eikö ole valtava asia?
On jotakin, minkä voimme tuntea todellisena tässä ajassa.
Ja edelleen Sana jatkaa: "Me olemme hänessä, -
joka on Todellinen, -
hänen Pojassaan Jeesuksessa Kristuksessa.
Hän on tosi Jumala ja iankaikkinen elämä.
Lapset, karttakaa epäjumalia!"
Voi, tämä on usein minun iltani viimeinen jae, kun käyn levolle!
Jumalan Sana aivan kuin vakuuttaa, -
kun ei aina oma tunnemaailma reagoi niin.
Silloin saa laskea olemuksensa näiden Sanojen varaan.
Me tiedämme, että Jumalan Poika on tullut -
ja antanut meille iankaikkisen elämän.
Tässä epävarmassa maailmassa on jotakin suunnattoman varmaa.
Sana sanookin toisaalla, että varma on se Sana -
ja kaikin puolin vastaanottamisen arvoinen, -
että Jeesus Kristus on tullut.
Me olemme hänessä, joka on Todellinen, -
hänen Pojassaan Jeesuksessa Kristuksessa.
Hän on tosi Jumala, iankaikkinen elämä.
Näiden sanojen alle minun on hyvä laskea sinun elämäsi.
Jos olet etsimässä Jumalan runsautta elämääsi, niin älä tyydy vähään.
Ota jousesi, anna ikkunan avautua Jumalaa kohden.
Lyö nuolia maahan ja tiedä, -
että Jumala on uskollinen.
Jeesuksen valtavassa nimessä ja armoveressä ole siunattu.
Jeesus, kiitos, että lasket haavoitetut kätesi -
jonkun janoisen ylle. Sinä julistat hänelle rauhaa, -
Kristus Jeesus pyhässä sovintoveressäsi -
ja täytät, Herra, hänet voimalla Pyhässä Hengessä. Aamen.
Toivon, että voisit tukea tätä ohjelmaa. Soita numeroon -
0600 10077.
Voit tukea myös pankin kautta.
Muista laittaa viite, niin tuet tätä ohjelmaa.
Jeesus sinua siunatkoon! Kiitos! Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare