Olen Helena Penttilä ja toivotan sinut tervetulleeksi -
tähän ohjelmaan.
Olen ajatellut viime aikoina, miten elämä on haurasta.
Oikeastaan sen tajuaa vasta sitten, -
kun menettää kuolemalle jonkun rakkaansa, jonkun läheisensä.
Tulee joku yllättävä tapahtuma, ja kaikki muuttuu.
Uskon, ettei ole yhtään sellaista ihmistä, -
joka ei miettisi näiden tapahtumien äärellä, mitä elämän jälkeen on.
Jotkut heittävät huulta ja sanovat, -
mistä sitä tietää, mitä kuoleman jälkeen on ja onko siellä mitään.
Eihän kukaan ole palannut sieltä todellisuudessa kertomaan.
Jotenkin ajattelen tänään, että on valtavaa julistaa evankeliumia, -
jossa voimme sanoa, että on yksi palannut kuoleman jälkeen.
Totisesti, Hän on Jeesus Kristus. Hän ei jäänyt kuolemaan.
Raamatun ja evankeliumin perus- totuuksia ja valtavuutta on tämä, -
että Jeesus myöskin nousi kuolleista.
Hän avasi silloin tämän elämän keskelle jokaiselle mahdollisuuden -
päästä Jumalan valtakuntaan.
Sen tähden tahdomme julistaa, puhua ja kertoa, -
että elämässä on toivo.
On jotakin, mitä on kuoleman jälkeen. Se on kallisarvoista, -
koska Jeesus Jumalan Poikana on hankkinut sen meille.
Haluaisin lukea Jumalan kirjan lehdiltä, -
täältä 2. Korinttolaiskirjeen 3. luvusta -
ja täältä jakeet 16-18.
"mutta kun heidän sydämensä kääntyy Herran puoleen, peite otetaan pois.
Herra on Henki, ja missä Herran Henki on, siellä on vapaus.
Me kaikki, jotka peittämättömin kasvoin katselemme -
Herran kirkkautta kuin kuvastimesta, -
muutumme saman kuvan kaltaisiksi kirkkaudesta kirkkauteen, -
niin kuin muuttaa Herra, joka on Henki."
Jotenkin ajattelin tässä Raamatun Sanan valtavassa totuudessa, -
että niin kauan kuin ihmisen sydämen päällä on peite, -
hän ei voi käsittää sitä Jumalan rakkauden syvyyttä, -
mikä meille on Kristuksessa annettu.
Siksi onkin valtavaa, että pelastus on Jumalan valmistama lahja.
Jumala on tehnyt kaiken Kristuksessa alusta lähtien.
Hän on se, joka vetää ihmistä Jeesusta kohden.
Hän on se, joka on antanut meille ikuisen elämän mahdollisuuden.
Olisi mieletöntä elää tätä aikaa, jos vain ajattelee, -
että täällä hetken ollaan, eletään, rakastetaan, -
tehdään kaikennäköisiä elämän asioita, -
valmistetaan ja kerätään omaisuutta.
On eteenpäin pyrkimistä jne.
Elämässä ei kukaan kestäisi, ellei olisi toivoa.
Raamattu osoittaa myöskin sen todellisuuden, -
että ihmisten aikaansaannokset eivät tule koskaan riittämään -
edes ihmiselle eivätkä ne riittäneet Jumalalle.
Siksi Jumalan suunnitelman syvintä ja valtavinta todellisuutta on, -
että Hän rakasti niin paljon tätä maailmaa, -
että antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, joka Häneen uskoo,
hukkuisi, vaan saisi iankaikkisen elämän.
Kun puhutaan iankaikkisesta elämästä, se on niin syvä käsite, -
jota ei voi ymmärtää, ellei Jumalan todellisuus saa aueta elämäämme.
Siitä tuo ajatus Korinttolaiskirjeen lehdiltä, -
että kun peite otetaan pois, -
voi nähdä Jumalan todellisuuden ja Jumalan evankeliumin.
Haluaisin nostaa Jumalan kirjan lehdiltä eteemme tässä hetkessä -
nämä tutut tapahtumat, jotka viittaavat pääsiäiseen.
Täällä Luukas kirjoittaa luvussa 23 ja täällä sanotaan näin: -
"'Jos sinä olet juutalaisten kuningas, niin auta itseäsi.'
Hänen päänsä yläpuolella oli myös kirjoitus: -
'Tämä on juutalaisten kuningas.'
Toinen ristillä riippuvista pahan- tekijöistä herjasi häntä sanoen: -
'Etkö sinä ole Kristus? Auta itseäsi ja meitä!'
Mutta toinen vastasi ja nuhteli häntä sanoen: -
'Etkö sinä pelkää edes Jumalaa, vaikka kärsit samaa rangaistusta?
Me tosin kärsimme oikeuden- mukaisesti, sillä me saamme, -
mitä tekomme ansaitsevat, mutta tämä ei ole tehnyt mitään pahaa.'
Sitten hän sanoi: 'Jeesus, muista minua, kun tulet valtakuntaasi.'"
Tässä on jotakin niin syvää, jonka äärelle toivon, -
että Jumalan Henki aivan kuin pysähdyttäisi meidät katselemaan -
tätä todellisuutta täältä Raamatun lehdiltä.
Siinä kuvataan Kristuksen sovitusta, -
mutta myös kahden erilaisen ihmisen elämän todellisuutta.
Molemmilla oli elämänsä taustat.
Molemmat oli omien tekojensa tähden -
rangaistukseksi lyöty ristinpuun kiroihin.
Molemmat odottivat kuolemaa.
Molemmat olivat yhtä lähellä keskimmäistä ristiä.
Raamattu osoittaa, kuinka toinen näistä ryöväreistä -
kuoleman kynnyksellä elämän päätepisteessä herjaa -
ja sanoo: "Jos sinä olet, niin auta itseäsi ja auta meitä."
Jollakin tavoin tuo on koskettanut omaa sisintäni, koska tajuaa sen, -
että ihminen voi myös paaduttaa, kovettaa oman sisimpänsä.
Antaa kaiken sen ihmisyyden ja elämän tekojensa summan -
sumentaa kaikkein kalleimman asian.
Hän on suunnattoman lähellä Jumalan valtakuntaa, -
mutta myöskin suunnattoman kaukana.
Joku on sanonut, että voidaan sanoa, -
että on kysymyksessä katumattoman ihmisen risti.
Ihminen voi jopa kiroten astua kuoleman virran ylitse.
Moni voi huutaa vielä viimeisellä hetkellä ja kirota omaa elämäänsä.
Ystäväni, se ei ole kuitenkaan koskaan Jumalan tahto.
Jumalan tahto on pelastaa.
Jumalan tahto on joskus sieltä elämän äärirajoilta vetää ihminen, -
että hän ymmärtäisi pelastuksen suuren merkityksen.
Että se voi siirtää ihmisen kuolemasta elämään, -
pimeydestä valoon. Tämän herjauksen alla -
sukeutuu kahden miehen keskustelu siinä kuoleman äärellä.
Molemmat tuntevat varmaan elämän pakenemista riippuessaan ristillä.
Toinen kääntyy ja sanoo tälle miehelle: -
"Etkö sinä pelkää edes Jumalaa?"
Jotenkin valtava todellisuus avautuu tässä eteemme.
Tällä miehellä oli katuvan miehen risti.
Katuva mies tajuaa kohta seisovansa oman elämänsä kanssa -
suuren Jumalan kasvojen edessä.
Hän on astumassa siihen kuoleman kuiluun tai kuoleman sillalle, -
josta hänellä ei ole takaisin tuloa.
Hän tajuaa siinä hetkessä, että hänen elämänsä on eletty väärin.
Hän on tehnyt ja rikkonut ihmisiä vastaan.
Hän on rikkonut kenties omaa elämäänsä vastaan -
ja hän on rikkonut Jumalaa vastaan.
Nyt tässä elämän tunnossa hän kuuntelee noita jyrkkiä sanoja, -
joita toinen pilkaten lausuu siinä vierellä.
Siksi aivan kuin tuntuu, että hänen sisäinen olemuksensa kauhistuu.
"Etkö sinä pelkää Jumalaa?"
Kun tämä elämän tunto alkaa avautua, niin hän sanoo -
ja aina tähän asti me saamme sen kuulla, -
ja varmasti niin kauan kuin ihmiset tässä ajassa ovat: -
"Me tosin kärsimme oikeudenmukaisesti -
ja ansaitsemme sen tuomion, mitä nyt kärsimme."
Siinä on joku niin syvä elämän parahdus kuoleman äärellä.
Hän aivan kuin etsii siihen sitä todellisuutta.
"Minä tarvitsen elämääni jotakin. Minä tarvitsen elävää Jumalaa."
On valtavaa nähdä Jeesus itse, Messias, synnitön mies -
siinä ristillä, koko Jeesuksen olemus, se persoona.
Vaikka koko olemus on runneltu, verihyhmää kenties kantavana, -
ruoskinnan ja lukemattomien ruoskaniskujen jäljiltä, -
niin se ei ole voinut vaientaa sitä kaikkein valtavinta todellisuutta.
Koko Hänen olemuksensa huokuu Jumalan valtakunnan rakkautta.
Vielä ristin ääreltä ennen kuolemaansa -
Jeesus tekee jotakin suurenmoista.
Tuo mies vierellä tajuaa oman kuolemansa läheisyydessä, -
että tässä hänen vierellään on syytön.
Eikä ainoastaan syyttömänä, vaan Hän on Jumalan Poika.
Raamattu sanoo, kuinka Jumala kääntää hänen sydämensä -
ja hän sanoo nuo paljon lausutut sanat: -
"Muista minua, kun tulet valtakuntaasi."
Siinä ei ole mitään suurta rippiä enää, -
vaan siinä on se toteamus, että minun eväilläni ei astuta -
sille sillalle, jonka päätepisteenä on se kirkkaus, -
minkä lähettiläänä Jeesus on ja mitä Hän edustaa.
Jeesus sanoo nuo valtavat sanat: -
"Totisesti, totisesti, sinä olet oleva tänä päivänä -
minun kanssani paratiisissa."
Siinä aivan kuin kaiken kuoleman kauhun ylitse lyödään -
niin valtava elämän virran avautuminen.
Se koskettaa tuon miehen tuntoa.
Hän kokee omassa sisimmässään, että on syntinen ihminen.
Siinä hetkessä peite otetaan hänen sydämensä päältä pois.
Jos kuuntelit Korinttolaiskirjeen syvää ajatusta, joka täältä nousee:
"Me kaikki, jotka peittämättömin kasvoin katselemme -
Herran kirkkautta kuin kuvastimesta..."
Ajattele! Hän kykenee näkemään -
kuoleman todellisuuden edessä Herran kirkkauden.
Jotakin tapahtuu hänen sisimmässään.
Jumalan Henki luo hänessä uutta.
Tässä on jotakin aivan suurenmoista ja ihanaa.
Sanotaan, että saksalainen käännös kääntää 'kuvastimesta' sijaan: -
'nähdä kuvastimen läpi' -
'nähdä tausta'.
Mietin tuota ajatusta.
Ajattelin kuoleman pelottavuutta, lopullisuutta.
Kuitenkin Jumalan ihminen voi kokea ja nähdä.
Jotenkin koen, että tämä mies näkee evankeliumin todellisuuden.
Hän näkee Kristuksen sovituksen ja hän näkee sen taustan.
Hän näkee sinne taustaan asti eli siihen päätepisteeseen.
Minun ikuisuuteni ei jää tähän ristinpuuhun -
enkä ole astuva alas kadotuksen kuiluihin -
saamaan tekojeni ansioitten mukaan.
Tämä mies Kristus, Jumalan Messias, sanoo: -
"Sinä olet oleva minun kanssani paratiisissa."
Siinä on se täsmäsana, mitä jokainen ihminen tarvitsee.
Toivon, että kukaan ei odota kuoleman kynnykselle.
Ettei kukaan jätä tätä elämän valintaa sinne, -
missä usein ei ole enää mahdolli- suutta edes tehdä elämän ratkaisua.
Tässä on piirretty juuri se valtava voiton todellisuus.
On yksi, joka on voittanut ja johon kuoleman kirot eivät enää yllä.
Hänellä on valta sanoa: "Sinut siirretään kuolemasta elämään."
Voi, kuinka sydämeni syvä rukous on, -
että sinulle voisi tulla tämä evankeliumin sanoma.
Voisit nähdä elämäsi sellaisena kuin se on: Tarvitset sovitusta.
Tarvitset elämääsi ihmeellistä Vapahtajaa.
Jeesus kutsuu sinua, -
että voisit saada tulevaisuuden ja valtavan elämän toivon.
Jeesus on paikalla. Jeesus on tässä ja nyt.
En ikinä unohda erästä telttatapahtumaa -
suuren kaupungin kesäisessä sunnuntaiaamussa.
Suuri valkoinen teltta oli tuon puistoalueen keskelle pystytettynä.
Oli pidetty jo monta kokousta tuossa vaatehuoneessa.
Tulee sunnuntain kokous, viimeinen kokous tuossa telttamajassa.
Kun kokous alkoi, alkoi hiljainen sade.
Pilvet näyttivät taivaalla kerääntyvän -
ja ennustivat ukkosen kohta jyrähtävän.
Ilmanala muuttui, niin kuin se muuttuu, kosteaksi ja hiostavaksi.
Muistan, kun menin tuohon saarnapaikalle. Aloin saarnata.
Yhtäkkiä koin, kuinka Pyhä Henki aivan kuin tempaisi ajatukseni.
Tiesin, että saan puhua jollekin, joka odottaa siinä telttamajassa -
Jeesuksen kosketusta omaan elämäänsä.
Samanaikaisesti väkeä tulee lisää siihen telttaan, -
koska alkoi ukkosmyrsky.
Ihmiset hakivat puistosta suojaa ja tulivat sinne vaatemajaan.
Yhtäkkiä vaatemaja täyttyy ihmisistä.
Kun saarnaan Kristuksen evankeliumia -
ja saan kertoa siitä Jumalan suunnattomasta rakkaudesta, -
tulee kokouksen loppuosa ja siinä sanon: -
"Pelastusta ei ole missään muualla kuin Kristuksessa Jeesuksessa.
Sinua ei pelasta mikään kirkkokunta, ei kukaan uskova, -
ei kukaan hyvä ihminen. Sinut pelastaa ainoastaan Kristus, Messias.
Siellä kirkkokunnissa, seurakunnissa, missä saarnataan evankeliumia, -
elävää todistavaa Sanaa Kristuksesta, siellä Hän on paikalla."
Vein tuota saarnaosiota loppuun ja tulen siihen hetkeen, -
että alamme kohta rukoilla, niin olin sanomassa: -
"Tänään on sinun päiväsi ratkaista suhteesi elävään Jumalaan."
Yhtäkkiä tapahtuu valtava räjähdys.
Valtava lamppu oli sytytetty puhu- jalavan edessä olevaan pylvääseen.
Vesi vuosi pylvästä pitkin lampun lieriöön -
ja yhtäkkiä tuo lamppu räjähtää.
Lieskat nousevat pylvään narukkoa pitkin -
ja edessäni on vain valkoinen sumu. En tajua, mitä on tapahtunut.
Hädissäni siinä huudahdan, -
että sinä, joka haluat pelastua, niin tänään on sinun iltasi, -
sinun päiväsi kokea elämässäsi Kristus ja sanoin aamen.
Kun hetkeä myöhemmin tajusin, mitä oli tapahtunut, -
tulin siihen alttarikaiteen äärelle.
Näen siinä itkevän nuorehkon naisen.
Hän itkee polvillaan siinä penkin äärellä ja sanoo: -
"Minä haluan pelastua."
Siinä hetkessä oli valtavaa julistaa -
tuo yksinkertainen veren valtava evankeliumi.
Katso tänä hetkenä juuri sinun syntisi julistetaan sinulle anteeksi.
Jumalan Pyhä Henki vaikutti.
Tuo ystävä löysi siinä hetkessä elämäänsä elävän Kristuksen.
Hän uudestisyntyi elävään toivoon.
Ystäväni, haluan sanoa sinulle tässä hetkessä, -
että ilman henkilökohtaista ratkaisua et koskaan voi nähdä -
Jumalan kirkkautta ja Jumalan armollisuuden ja rakkauden syvyyttä.
Sen tähden anna Jumalan Hengen vetää sinua sisälle -
parannukseen, pelastukseen. Älä pelkää, mitä sinulle tapahtuu.
Et sinä menetä oman elämäsi hallintakykyä.
Etkä sinä menetä mitään sellaista, -
mitä sinun tarvitsisi jälkeenpäin aivan kuin katua.
Muistan iäti omassa elämässäni, kun sain kokea uskoontulon.
Se oli valtava helpotus. Tajusin, että elämäni on siirretty Jumalan käsiin.
Nyt elämässäni on kantava voima, joka ei ole pelkoa, -
ovatko elämäni päivät lyhyet tai pitkät, vaan tietää, -
että on tulevaisuus Kristuksen kanssa, elämä Jumalan yhteydessä.
Tässä raamatunkohdassa näkyy myös tämä valtava muutos, -
päämäärän ja suunnan muutos tämän katuvan ryövärin elämän kohdalla.
Kun ryöväri löysi pelastuksen, niin voi ajatella sitä tilannetta näin.
Erään kaupungin keskellä virtasi iso joki.
Tuli aika, jolloin joen yli piti valmistaa uusi silta.
Aikaa myöten silta oli valmis ja yhdisti kaupunginosat toisiinsa.
Tuli se päivä, jolloin silta otettiin käyttöön.
Sillan molemmin puolin oli valtavasti juhlakansaa.
Oli suuri juhla sillan tuntumassa.
Kohta leikataan nauha ja silta julistetaan avatuksi.
Merkille pantavaa oli, että ensimmäisinä sillan ylittivät -
kuorma-autot, jotka oli täytetty romuraudalla.
Sanottiin, että silta haluttiin koeponnistaa, -
ennen kuin silta avattiin käyttöön.
Monet kuorma-autot, valtavat tonnimäärät romurautaa, -
ajoivat tuon sillan ylitse.
Aivan samoin ajattelen tässä Jumalan Sanan suurenmoisessa kohdassa, -
että ryöväri ristinpuulla koeponnisti sen sillan, -
minkä Kristus meille avasi pimeydestä ja kuolemasta -
elämään ja valkeuteen. Siksi voimme sanoa tänään, -
että tuo silta kestää. Jeesus sen meille avasi.
Eivät monet ihmiset Hänen ympärillään sitä tajunneet ensinnä.
Mutta sinä hetkenä, kun Jeesus antoi henkensä, -
sanotaan, että sadanpäämies löi rintoihinsa.
Kun yhtäkkiä pimeys laskeutui tienoon ylle ja maa järähteli, -
hän sanoi: "Totisesti, siinä on Jumalan Poika."
Hän on Jumalan Poika. Ihmiset kerääntyivät, -
kääntyivät hiljaa pois ja tajusivat: Hän on Jumalan Poika.
Ystäväni, eihän sinun elämässäsi tarvitse maan järähdellä?
Eihän sinun elämässäsi tarvitse tapahtua -
jotain suurta ja järkyttävää, -
ennen kuin elämäsi löytää sen kaikkein kalleimman sovinnon -
Kristuksen ja Jumalan kanssa?
Sen tähden julistan sinulle tänään tässä hetkessä, rakas ystävä.
Kuten tuo ystävä siellä teltalla sanoi myöhemmin jutellessamme, -
että hän rukoili telttaan tullessaan: -
"Jumala, jos Sinä olet olemassa, tee jotakin sellaista, -
että minä tiedän Sinun kutsuvan minua."
Kun tuo lamppu räjähti ja tapahtui, mitä teltassa silloin tapahtui, -
ja hän tiesi, että ellei hän tottele, -
niin täytyykö Jumalan räjäyttää koko teltta.
Siksi hän juoksi sinne eteen. Hän sanoi: "Unohdin kaiken sen, -
koska minä löysin." Peite otettiin pois hänen silmiltään, -
sydämen päältä ja Jumalan Hengestä hän sai nähdä sovituksen, -
anteeksiantamuksen. Katuva ihminen löysi yhteyden elävään Jumalaan.
Voi, ystäväni, tänään tämä on kalleinta epävarman ajan keskellä.
Yhtäkkiä tuhannet ihmiset, sadat ihmiset lähtevät.
Milloin lentokoneet katoavat, putoavat alas.
Laiva palaa jossakin ja ihmiset huutavat hädissään: -
"Pelastakaa meidät." Elämän epävarmuus on todellisuutta.
Evankeliumi on varmuutta. Se on sitä lujuutta, -
jonka Kristus on meille, ystävät, hankkinut.
Sen tähden Raamattu sanoo: Julista. Kuulkoot tai olkoot kuulematta, -
mutta me julistamme evankeliumin sanoman.
Rukoilen tässä Jumalan edessä, että oma sisimpäsi saisi avautua.
Peite otettaisiin pois, ja sinä näkisit, kuka on Kristus, -
joka meni ristille sinun edestäsi, avasi sinulle elämän, -
avasi sinulle iankaikkisuuden ja on luvannut ihmiselle, -
jonka Hän saa pelastaa, että Hän pitää meistä huolen loppuun asti.
Sen tähden meillä on Jumalan Sana, seurakunnat, -
jossa saamme kasvaa yhteydessä ja puhua Jumalan voimasta, -
jonka kautta ja avulla saamme selvitä eteenpäin.
Elämän keskellä voidaan löytää elämä, rauha ja tasapaino.
Sen koki ryöväri ristinpuulla.
Ystäväni, tänään tämä sama valtava Jumalan rakkaus -
lähestyy sinua ja sinulle tarjotaan sitä.
Hiljennymme nyt rukoukseen.
Jeesus, Sinä näet sen ystävän, jonka elämässä on tänään -
epävarmuutta ja pelkoa. Hän janoaa Sinua, Vapahtajaa, -
ikuisuutta elämäänsä. Jeesus, pyydän: Kosketa häntä.
Avaa hänen sydämensä. Puhdista hänet pyhällä verelläsi.
Anna hänelle uusi elämä Pyhässä Hengessä ja kuten luimme: -
"Siellä, missä Herran Henki on, siellä on vapaus." Aamen.
Kiitos ystäväni, että olit mukana tässä. Jeesus sinua siunatkoon!
Ystäväni, jos haluat tukea tätä ohjelmaa, -
voit soittaa numeroon 0600 10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit tukea myös pankin välityksellä. Ruudussa näkyy tilinumero.
Siinä on myös viite. Sillä voit tukea juuri tätä ohjelmaa.
Haluan kiittää sinua lahjastasi. Toivotan sinulle Jumalan siunausta.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare