Hei Lorraine! Mitä kuuluu? - Hyvää.
Hyvää. Olet täällä Suomessa.
Miltä se tuntuu?
Kuin unelma olisi toteutunut taas.
Olet ollut Suomessa aiemminkin. - Olin täällä vuonna 1971.
Siitä on aikaa. - Meillä ei ollut kuherruskuukautta, -
joten George ja minä päätimme tulla seuraavana vuonna Suomeen.
Se oli hieno matka.
Kiva kuulla, ja toivottavasti sinulla on yhtä mukavaa nyt.
Ja kiitos siitä, että tulit TV7:lle kertomaan uskostasi.
Ja puhumaan Jeesuksesta.
Mitä Jeesus sinulle merkitsee?
Hän on Vapahtajani.
Aina kun olen ollut alla päin, olen mennyt rukouksessa Hänen tykönsä.
Hän on nostanut minua. Kuten sanotaan: -
"Hän nosti minut lokaisesta liejusta ja asetti minun jalkani kalliolle."
Se oli suurin iloni, kun tulin uskoon.
Tosin en täysin tiennyt, miten antautua, -
koska vanhempani, niin paljon kuin he tiesivätkin, -
he kummatkin sairastuivat aika pahasti.
Äidille tuli paha niveltulehdus. Niinpä hän hankki radion.
Radio oli suuri innoitus.
Sen avulla pääsi kauas etelään Texasiin. Puhujia.
Kun äiti sairastui, hän sanoi, että radion hankkiminen oli paras juttu.
Siihen aikaan radiot olivat hyvin suosittuja.
Siihen aikaan Jumala ikään kuin kylvi minuun siemeniä.
Olin paikalla ja kuulin kaikki ne saarnat.
Se oli tosi hyvä.
Hyvää kylvöaikaa.
Mutta sitten tutustuit Jeesukseen itse. Tulit uskoon kaksossiskosi kanssa.
Miten kuvailisit sitä tilannetta?
Kuulimme, että Chicagoon tulee eräs suuri evankelista.
Hänen nimensä oli A.A. Allen.
Se todellakin tuntui herätykseltä.
En ollut ikinä ollut sellaisessa kokouksessa.
Ihmiset olivat todella vapautuneita ja onnellisia.
Ajattelin, että minäkin haluan tuon saman onnellisuuden, joka heillä on.
A.A. Allen vietti aikaa rukouksessa ja paastossa.
Hänen työnsä oli hyvin voimallista.
Monet parantuivat monista erilaisista vaivoista.
Muistan miehen, joka ei pystynyt nukkumaan öisin.
A.A. Allen sanoi, että me rukoilemme ja hän vapautuu.
Hän sanoi: "Laitetaan sinut autoon.
Ja sitten vain kaiutin päälle, ja sinä kuorsaat."
Hän kuorsasi. - Hyvänen aika.
Tällaisia pikku tarinoita on matkan varrelta.
Millaista se oli?
Oliko siellä monta telttakokousta vai millaista siellä oli?
Ei niinkään meidän alueellamme Etelä-Dakotassa.
Mutta kun tulin Kanadaan, pastorillamme Karl Kienlellä oli teltta.
Hän pitää joskus telttakokouksia edelleen -
Kurokin ja Margon alueella.
Se on hyvä tapa tavoittaa ohikulkijat.
He voivat pistäytyä telttaan ja kuulla Jumalan Sanaa.
Ja pastorimme vaimo piti -
ilosanoman kerhoa lapsille.
Monet tulivat uskoon siellä.
He muistavat sen koko ikänsä.
Ja mitä enemmän mietin sitä, -
nuorena evankeliumi jää mieleen.
Kun itse olin lapsi, olin baptistikirkon kesäraamattukoulussa.
Nainen, joka siellä opetti, kysyi: -
"Tiesittekö te, -
että Gordon pyysi Jeesusta sydämeensä?"
Mietin silloin, että... - "Mitä se tarkoittaa?"
Mitä se tarkoittaa, että Hänet voi pyytää sisään?
Ne olivat kylvöaikoja.
Silloin sen kuuli yksinkertaisella tavalla.
Kotonamme meillä ei ollut erityisiä yhteisiä rukoushetkiä, -
sillä seurakunnassa, jossa vanhemmat kävivät, -
oli enemmänkin lestadiolaista uskoa.
He näkivät raamatunjakeet, -
kuten: "joiden synnit te pidätätte, niille ne ovat pidätetyt."
Mutta Raamattu sanoo, että on paljon muutakin.
Siellä sanotaan [engl.]: "Tehkää parannus ja kääntykää, -
että teidän syntinne pyyhittäisiin pois, -
että virvoituksen ajat tulisivat Herran läsnäolosta."
Ajattelin: "Herran läsnäolosta. Sen voi saada elämäänsä."
Aivan.
Menimme sitten A.A. Allenin kokouksiin.
Siellä puhuttiin jakeesta 1. Kor. 15:31.
Muistan sen yhä, joten kirjoitin sen ylös.
"Herätkää vanhurskauteen älkääkä syntiä tehkö." [engl.]
Kun hän lausui nuo sanat, ne lävistivät minut.
Tuntui, että piti mennä eteen ja rukoilla. Ja herätä.
Se oli kaunista.
Se oli kääntymiskokemukseni Chicagossa Illinoisissa.
En ikinä unohda sitä. - Se oli hieno hetki.
Mitä siskollesi tapahtui?
Hänkin oli siellä. Olimme molemmat.
Kuuntelimme Allenia mielellämme. Meillä oli huonetoverikin.
Hänkin muuttui täysin.
Äiti ei ymmärtänyt, mitä hänelle tapahtui.
Ennen hän kuunteli rock and rollia. Nyt hän kuuntelee hengellisiä lauluja.
"Mitä tapahtui?" - Jumala tapahtui.
Se on sillä tavalla, -
että niin kauniita kuin rakkauslaulut ovatkaan, ja ne voivat olla kauniita, -
mikään ei voi viedä hyvien kristillisten laulujen paikkaa.
Sitten sisareni ja minä liityimme kuoroon laulajiksi.
Meitä oli siinä viisi.
Kävimme neljässä eri vanhainkodissa.
Siinä oli muutakin. Se oli meille esiintyminen.
Asuimme maalla. Kävimme vanhainkodeissa.
Joku piti pienen puheen. Luettiin runo.
Sitten kuoro lauloi.
Ja te lauloitte hengellisiä lauluja. - Niin.
Ihmisiä muuttui vanhainkodeissakin.
Kuulin ihmisten sanovan: -
"En tajunnut, että hengellisten laulujen laulaminen voi olla noin hauskaa."
Hyvä palaute. - Niin on.
Hyvä palaute.
Miten elämäsi muuttui, kun annoit elämäsi Jeesukselle -
sen kokemuksen myötä?
Asuimme Minneapolisissa.
Kävimme ehkä kahdessa eri kirkossa siellä.
Kävimme aika säännöllisesti.
Elämämme Minneapolisissa... Kun katsoo nykyajan nuoria, -
ja näkee korvikkeet, joita he käyttävät saadakseen rauhan.
He luulevat tarvitsevansa kannabista tai muuta huumetta -
tunteakseen onnea. Sitä ei tarvita.
Jeesus voi antaa onnentunteen.
Ehdottomasti. Ja se on ilmaista.
Se ei maksa mitään. - Pitää paikkansa.
Kun mietit niitä aikoja, kun olitte A.A. Allenin kokouksessa, -
ja kun katsot elämääsi nyt, -
näetkö mitään yhtäläisyyksiä?
Kaipaavatko ihmiset samalla tavalla pelastusta tai toivoa?
Olivatko ajat silloin hyvin erilaiset?
Ihmiset ovat kaikkialla hyvin samanlaisia.
Kaikilla on syntiluonto, jota vastaan on taisteltava. Kaikilla meistä.
Kaikkien pitää tulla ristille. Kaikkien.
Äiti sanoi meille aina kotoa lähtiessämme: -
"Älkää ikinä aloittako tupakanpolttoa."
Sanoin hänelle: "Älä pelkää. Me emme.
Saamme nautintoa toisesta asiasta."
Palvelette erilaisia asioita.
Ajattelen, että ihmiset ovat pohjimmiltaan samanlaisia, -
mutta ehkä koronapandemia on tehnyt ihmisistä vetäytyneempiä.
He haluavat pysyä kotona. Se on aiheuttanut jonkin verran pelkoa.
Vaikkakin olemme selviytymässä siitä. - Niin olemme, ja se on hyvä.
Ja kun voi mennä ulos, voi käydä telttakokouksissa, -
kirkoissa ja seurakunnissa, -
ja saa enemmän elämästä Jeesuksen kanssa.
Entä sitten perhe-elämäsi?
Sinulla on lapsia, kolme lasta.
Kasvatitteko heidätkin uskoon?
Kerroitteko heille Jeesuksesta, kun he varttuivat?
Kerroin. Hankin myös lastenevankeliumin, -
jossa oli lyhyitä kertomuksia Raamatusta. Luin sitä heille joka ilta.
Olen iloinen siitä, että tein niin.
Tyttäresi on uskossa. Näin olen ymmärtänyt.
Niin on. Hän halusi jopa lähteä, koska hän pitää valokuvaamisesta, -
hän halusi lähteä mukaan auttamaan Everton Weekesiä, -
kun tämä kävi Intiassa ja Afrikassa.
Tyttäreni meni sinne ottamaan kuvia.
Hänelle tapahtui siellä mielenkiintoinen juttu.
Hän oli innoissaan siitä, miten Jumala käytti häntä.
Siellä oli eräs nuori ihminen, -
joka ei pystynyt kävelemään.
Tyttäreni rukoili lapsen puolesta.
Lapsi parani, ja tieto siitä levisi koko kylään. "Katsokaa, mitä tapahtui!"
Jumala tapahtui. - Niin. Se oli kiintoisaa.
Se oli ihana ihme. Jumala on hyvä. - Kyllä.
Tytär palvelee Herraa.
Se hetki, kun annoit elämäsi Jeesukselle, -
on vaikuttanut koko perheeseesi ja tuleviin polviin.
Minua auttoi myös se, -
että äidille tuli paljon kristillisiä lehtiä.
Eräs raamatunpaikka Roomalaiskirjeessä sanoo: -
"Niin minä Jumalan armahtavan laupeuden kautta -
kehoitan teitä, veljet, antamaan ruumiinne -
eläväksi, pyhäksi, Jumalalle otolliseksi uhriksi".
"...muuttukaa mielenne uudistuksen kautta, -
tutkiaksenne, mikä on Jumalan tahto, mikä hyvää ja otollista ja täydellistä."
Kohta, jota olen miettinyt paljon, on mielen uudistus.
Elämässäni oli myöhemmin lyhyt ajanjakso.
Välillä ajatusmaailma tekee tepposet.
Sitä alkaa ajatella kielteisiä ajatuksia.
Mutta kun täytyin Pyhällä Hengellä, se todellakin auttoi.
Jokainen uskova tarvitsee Hengellä täyttymistä ja kielillä puhumista.
Millä tavalla rohkaisisit ihmisiä etsimään niitä?
Liity johonkin kristittyjen ryhmään.
Liity sellaiseen ryhmään, jossa uskotaan pelastukseen -
ja kielillä puhumiseen.
Kannattaa seurata sitä polkua.
Meidän tehtävämme on siis etsiä ympäriltä ihmisiä, -
jotka voivat olla hedelmällisiä elämässämme.
Ja Jumalan tehtävä on täyttää meitä, parantaa meidät -
ja muuttaa kivisydämistämme elävä lihasydän.
Kun siskoni kanssa lähdimme työn perässä Minneapolisiin, -
halusimme heti löytää hyvän, Hengen täyttämän seurakunnan.
Siihen aikaan televisiosta oli tulossa aika suosittu.
Menimme kirkkoon nimeltä Calvary Temple of Souls Harbor.
Se oli meille alku -
vahvojen uskovien yhteydelle.
Milloin se oli? Minä vuonna?
Se oli vuonna 1958.
Ne olivat hyviä aikoja.
Oltiin nuoria.
Kun ajattelet niitä aikoja, -
mikä on merkittävin asia, joka on tapahtunut -
näiden vuosikymmenien aikana?
Jos mietit uskoasi, mikä on...
Onko sinulla ollut kokemuksia Herran kanssa -
tai oletko saanut apua tai rukousvastauksia?
Mitä vaeltaminen Jeesuksen seurassa on tuonut sinulle?
Kenties rauhan sydämeen. - Niin.
Suurimpia muutoksia on se, -
että menettää aviomiehen ja jää yksin -
ja että oppii tunnistamaan Jumalan äänen.
Se oli yksi muutoksista. Kuunnella Häntä.
Ja mistä tietää, kun Hän puhuu meille?
Sinä vuonna talomme katto alkoi vuotaa.
Sade ei lakannut. Se jatkui vain.
Kattolaatat irtosivat. Makuuhuoneeseeni tuli vettä.
Etsin tässä asiassa todella Herraa.
Mieheni on poissa. Ei ole ketään auttamassa.
Autan Pyhää Henkeä auttamaan.
Olen huomannut, että jos jokin asia palaa yhä uudelleen mieleen, -
se on se tie, jota tulee kulkea.
Näytti siltä kuin Pyhä Henki olisi kertonut, -
mistä firmasta pitäisi mennä kysymään, -
voisivatko he asentaa talooni peltikaton.
Menin yhteen kaupunkiin, ja he olivat valmiit tulemaan saman tien.
Ajattelin, että se on Jumalasta, -
kun he ovat valmiit tulemaan heti.
Eli Herran näkee ihan arkisessa elämässä.
Arjessa Häntä tarvitsee eniten, ja arjessa Hän myös auttaa.
Ja sitä on tottunut siihen, että toinen on elämässä, -
ja yhtäkkiä häntä ei enää olekaan siinä.
Sama oli kaksossiskoni kanssa. Teimme paljon asioita yhdessä.
Voin muistella hauskoja asioita, joita teimme yhdessä.
Olen kuullut myös, että rukoilitte saunassa yhdessä.
Niin. Jos meitä joskus lannisti, -
menimme saunaan rukoilemaan.
Niin perhekin teki. Jotkut heistä tulivat saunaan.
Se oli rukouskammiomme. Menimme saunaan rukoilemaan.
Ne ovat suomalaiset juuresi, että käytte saunassa ja teillä on sauna.
Ja sitten taivaalliset juurenne ovat ne, -
että olette saunassa rukoilemassa.
Kysyit äsken muutoksista.
Yksi muutos on siinä, miten ikäihmisistä huolehditaan.
Nyt he ovat hoivakodeissa.
Kun olin 6-vuotias, -
äiti sanoi, että luoksemme muuttaisi mies, -
joka on 91-vuotias. Ajattelin: "91-vuotias! Tosi vanha."
Opin mieheltä sen, -
että joka ilta nukkumaan mennessä hän lausui Isä meidän -rukouksen.
Muistan siitä osia edelleen.
Ajattelen, että se on hyvä asia.
Siihen aikaan ikäihmisistä huolehdittiin itse.
Nykyään heitä hoidetaan hoivakodeissa.
Siihen aikaan se oli niin. Se on muuttunut paljon.
Vaikkakin edelleen on maita, -
kuten vaikkapa Korea ja Kiina, -
joissa ikäihmisistä huolehditaan itse.
Se on muuttunut Suomessakin.
Ihmiset asuvat kaukana toisistaan.
Se ei ole helppoa.
Ja ihmiset elävät pidempään.
Yhteiskunnassa on aiempaa enemmän dementiasta kärsiviä ikäihmisiä -
ja ikäihmisiä hoivakodeissa.
Sen sijaan sinä näytät hyvältä. Olet yhä terve, ja olet Suomessa.
Jos pyytäisin sinua tervehtimään Suomea, -
millaiset terveiset antaisit Suomelle?
Miten siunaisit tätä maata?
Miten tahtoisit siunata Suomea?
Siunaisin heitä niin, -
että Jumala käyttäisi suomalaisia -
ja auttaisi heitä olemaan sitä, -
mitä Jumala haluaa heidän olevan, -
olemaan kristittyjä, jotka eivät häpeä Kristuksen evankeliumia.
Eli rohkeutta. - Niin. Pyhää rohkeutta.
Suomalaiset tuntien te saatatte välillä olla hyvin ujoja.
Yksi veljeni elää yhä.
Hän on aranpuoleinen.
Ihmeellistä on se, että koska hän lukee Raamattuaan suomeksi, -
hän laulaa raamatunjakeita.
Hän laulaa raamatunjakeita.
Se on minusta ihmeellistä, -
ja häntä on pyydetty laulamaan niitä hautajaisissakin -
hautausmaalla. Esimerkiksi: -
"Herra on minun Paimeneni. Ei minulta mitään puutu.
Vihreille niityille Hän vie minut lepäämään."
Se on rohkaissut minua niin, -
että opettelen rukoilemaan suomen kielellä.
Se on ihana asia.
On, ja on ihmeellistä, jos miettii uskovia, -
miten he voivat... - Muuttua.
He voivat muuttua Jumalan kuviksi.
He voivat muuttua olemaan niitä, keitä he ovat -
ja jollaisiksi heidät on luotu.
Ja he voivat laulaa ja käyttää lahjojaan.
He voivat käyttää tilaisuuksia kertoa evankeliumia monin tavoin.
Ja kun kävimme vanhainkodeissa, -
meistä monella oli kitara. Yhdellä oli haitari.
Aluksi, kun sain kitaran, -
ihmettelin, että miten muka opin soittamaan.
En osannut edes virittää kitaraa.
Nykyäänhän voi hankkia virittimen. Se on etu.
Voi virittää kitaran virittimellä.
Soitit siis nuorempana kitaraa. - Soitan yhä.
Soitan yhä kitaraa.
Se on yksi tapa ylistää Jumalaa. - Niin.
Lorraine, kiitos, että tulit ohjelmaan ja kerroit elämästäsi.
Tämä on ollut innostava keskustelu, ja olen hyvin iloinen.
Toivotan sinulle mukavaa oleskelua Suomessa ja Kanadassa.
Rukoilen, että olet siunaukseksi maallesi ja perheellesi.
Paljon kiitoksia. - Ole hyvä.
Suomennos: Marianne Tenetz