SAMTAL
Välkommen. Dagens gäst är pastor Gary Wilkerson -
som grundade The Springs Church år 2009.
Han leder även World Challenge -
som är en internationell missionsorganisation.
Den grundades av hans far pastor David Wilkerson som nu är i himlen.
Gary har rest i USA och andra länder -
till konferenser och lett missionsevenemang, -
planterat församlingar, startat barnhem, kliniker -
startat program för att föda de allra fattigaste -
och de mest onådda folken på jorden.
Gary och hans fru Kelly har fyra barn och bor i Colorado Springs.
Välkommen Gary, hur står det till? - Tack mycket bra.
Jag vill först fråga dig om din far.
Han är en känd pastor i Finland.
Han blev känd p.g.a. sitt arbete i New York.
Den kända berättelsen om Nicky Cruz.
Han grundade även Times Square Church.
Upplevde du Gary att du växte upp under hans vingar?
Lyfte han upp dig, eller kände du hans skugga över dig?
En bra fråga. Lite av båda.
Skuggan kom inte från honom, han lyfte alltid upp mig.
Skuggan är en bra bild. Ingen har sagt så förut.
Skuggan kom från kyrkan och dess förväntningar.
Många pastorsbarn upplever så. Man måste bete sig.
Jag upplevde att jag inte behagade Gud om jag -
inte var människor till lags. Det blev svårt -
för man kan inte vara båda till lags.
Antingen eller. Min far var en god gudsman.
Han älskade Jesus helhjärtat. Jag hedrar det.
När jag började tjäna vara han en god vägledare.
Jag reste med honom i många år.
Han var så vänlig att han lät mig -
ta över ledarskapet för World Challenge innan han dog.
- Du reste med din far i många år.
Ni höll konferenser för pastorer och ledare.
Hur var det? - Det var jättebra.
Före det hade vi jobbat tillsammans -
men när man reser lär man känna varandra bättre.
Man är tillsammans på flyg, hotell, möten.
Jag fick se en sida som jag inte sett förut.
Vilket djup hans passion för Jesus hade.
Det var en tid av mentorskap.
Han gav instruktioner om predikan och inbjudan till frälsning.
"Sådan tro behöver du."
Det jag lärde mig mest var tro. Man måste -
tro att Gud vill göra stora saker -
som frigörs genom dem som tror.
De som kämpar med otro -
förväntar sig stora saker men får se bara små.
Det är en fråga om tro. Min far lärde mig det.
Han predikade tro till pastorer även i Afrika.
Vi hade en konferens i Zambia med 11 000 pastorer.
Han predikade tro. I Moldavien hade vi 100 pastorer.
Han predikade tro. Jag lärde mig att predika tro för pastorer.
De som leder flocken måste ha tro.
Människorna i kyrkan får tag på det och berör andra.
Du har sagt att du i årtionden talade -
till pastorer och predikade.
Sedan blev du trött på att tala om evangeliet.
Utan att leva ut det.
En hurdan process var det?
Du upplevde en förnyelse i livet. Vad hände?
I 1 Joh 4 säger Johannes -
att om vi säger att vi har gemenskap med Honom...
Det som slog mig var orden "om vi säger".
Ibland blir vissa ord i Bibeln särskilt tydliga.
Nu var det ordet "säger".
Jag insåg att jag sade mycket om Jesus i församlingar.
Jag sade att "sådan är Han". Jag hade hållit 4000 predikningar.
Nu är de nära 5000.
Mycket tal alltså. I versen står det alltså att om vi säger att vi -
har gemenskap med Honom så ska vi vandra som Han.
Om vi läser Bibeln och ser på hur Jesus vandrade -
och talade, bad, botade de sjuka -
uppväckte döda, drev ut demoner, botade spetälska...
Jag läste och insåg att jag inte levde så.
Jag blev så frustrerad och arg.
"Gud, är detta ord för mig?
Eller är detta bara historia."
Jag sade att Han måste förvandla mig.
- Vad hände? - Jag var på ett hotell i Amman, Jordanien.
En bil hämtade mig på hotellet till konferens nr 1.
Konferens nr 2, hotellet, lunch.
Jag satt i bilen och körde förbi tusentals muslimer som aldrig -
hört namnet Jesus, och jag sade inget.
Jag åkte tillbaka till hotellet och sade "Här är Ditt Ord och här är -
mitt liv. De möter inte varandra. Vad ska jag göra?"
"Du behöver ett Andens dop." "Jag har det. Jag talar i tungor."
Han sade att många talar i tungor men inser inte att syftet med det -
är att vi ska få ta emot kraft när -
Anden kommer. Inte tungorna, andliga gåvor -
inte att ta emot välsignelse, även om det är gott, -
men kraften är det viktiga. Jag saknade den.
Jag hade kraften i talarstolen, men inte bland människor.
Jag bad Herren fylla mig. Han sade att Han ger mig -
ett Andens dop. Jag är från en karismatisk pingstbakgrund -
och förväntade mig att falla, skaka eller gråta.
En känsloupplevelse. Men det hade jag inte.
Jag sade: "Herre, vad är fel? Jag vill ha en känsloupplevelse."
"Det fick du i kärlekens dop." Från den morgonen -
gick det så att utan att jag försökte uppfylla min plikt -
så bara älskade jag människor. Jag bad för sjuka.
Jag såg en arab i traditionella kläder.
Jag berättade om Jesus. Även för turistgrupper.
Det flödade strömmar av levande vatten från mitt hjärta.
- Fick du lov att kämpa mot fruktan -
även efter förnyelsen?
Jag hade mycket fruktan innan. Jag är introvert och blyg.
Jag har bara några nära vänner.
Jag känner inte många. Jag talar inte med folk på bussar eller flyg.
Nästa dag var jag en förvandlad man.
Jag visste inte att Gud kan göra det. Men Han sade -
att Han gjorde det för att jag skulle få vara ett vittne.
De flesta kristna talar inte som sin tro.
De som gör det gör det av tvång, inte utifrån kärlek.
Han gav mig kärlekens dop. Mitt budskap är -
att Han vill ge det till alla i kyrkan.
Då kan den påverka världen i den sista tiden.
Evangeliet ska förkunnas i hela världen innan Han kommer tillbaka.
Hur går det utan kärlekens och eldens dop?
Det är inte bara för evangelister eller sådana på TV.
- De som tjänar professionellt.
Det är för varje troende. - Om någon vill bli använd av Gud -
och vill få erfara Guds välsignelser -
så var kommer då den intima relationen till Gud in?
Vilket är dess värde?
Vi är hjälplösa utan den.
Vi kommer in i Guds närvaro och blir omfamnade.
Så tänker vi att vi lämnar famnen och tjänar människor.
Men vi ska tjäna andra medan Gud omfamnar oss.
Vi är i Hans närvaro både i vår bönekammare -
och då vi talar med vår granne om Jesus -
och även på vårt jobb då vi lever enligt Guds vilja.
Allt sker i Hans omfamning. Närvaron fordras.
Det finns två typer. Den ena är i ensamhet med Jesus.
Sitt inte framför TV:n eller läs böcker om Gud.
Du måste vara med Honom, inte bara höra om Honom.
Från Hans närvaro flödar auktoriteten och kraften.
Kan du berätta om din Gudsrelation?
Hur tillbringar du tid med Honom?
Jag sade tidigare att jag är lite blyg och introvert.
Jag är inte heller en som är född optimist.
Jag är inte alltid glad.
Då jag vaknar är jag lite nedstämd och trött.
Jag måste kämpa emot det genast.
Innan jag stiger upp så tar jag ett djupt andetag och tackar.
"Tack Jesus, utan Dig är jag inget.
Tack Jesus för att Du älskar mig.
Tack för Din Helige Ande.
Tack för min fru, mina barn och mitt hem.
Min hund."
Då börjar jag känna glädje.
Sedan öppnar jag Bibeln.
Jag vill ta tid med bara mig och Herren.
En annan sak som du inte hör många pastorer säga.
Jag började träna varje dag.
Jag har gått ner ungefär 11 kg i vikt.
12 kanske? - Kanske ungefär 8 kg.
11 låter bättre.
Jag gick ner 8 kg. Jag steg upp.
Så läste jag Bibeln och var så trött.
- Du ser bra ut. - Tack, du med.
Jag började träna. Nu när jag läser Bibeln är jag mer vaken.
Jag vill uppmuntra kristna att ta hand om sig.
Inte för att de ska se bra ut eller bli smalare -
utan som Paulus säger att han gör sin kropp lydig -
för Jesu Kristi syften.
Jag vill kalla det här en del av mitt andliga liv.
Träning och god kost.
Jag får energi. Jag vill ge Jesus mitt bästa.
Inte det som blir över. - Tack för att du delat detta.
Du är här i Finland för sjätte gången.
Du är gäst hos församlingen Saalem som firar 90 år -
som församling. Du talade i ishallen.
Under din predikan gav du ett profetiskt ord över Finland.
Det var uppmuntrande gällande väckelse.
Hur kom profetian till ditt hjärta?
Hurdana steg borde vi som församling ta -
för att få se den gå i uppfyllelse?
Mika, tack för att du tagit till dig ordet.
Det att du frågar visar på ditt intresse för ordet, tack för det.
Sådana som du är en del av svaret på vad Gud gör.
Då de hör ett sådant ord och blir berörda -
så inger det hopp hos mig.
Min far var mycket profetisk. Han skrev boken "Synen".
Han skrev många böcker och såg in i framtiden.
Jag är mer av en pastor, lärare, evangelist.
Det är ovanligt att jag får något jag kunde kalla profetiskt.
Men då jag bad för mötet i ishallen under den gångna veckan -
så berättade någon för mig -
om en ungdomsväckelse i Europa, i Österrike.
Herren sade: "Det är inte bara för Österrike, utan även för Finland".
Jag blev glad. Jag hade hört om någon statistik.
Enligt den säger sig 30% av de unga i Finland inte tro på Gud.
Bara 1% går i kyrkan om söndagar.
Finland behöver en massiv andefylld väckelse.
Väckelsen väcker församlingen.
Det andliga uppvaknandet berör nationen.
Trenden i Finland har varit nedåtgående.
Allt färre människor följer Jesus och känner Gud.
Den Helige Ande vill ändra på det.
Man måste inte vara profet för att förstå att Gud vill det.
Men man bör vara profetisk för att se om Han kommer att göra det.
Han gör det genom människor som avskilt sig för Gud.
Alltså dem som söker Honom i det allra heligaste.
De börjar brinna för Gud, förtärs av passion.
De älskar Jesus och människor.
Vissa säger att väckelse är något som bara Gud gör.
Andra säger att det beror på hur människor ber -
och söker Gud. Jag tror det är båda.
Gud har tider när Han verkar.
När Han gör det gör Han det med människor.
Ibland startas det av människor som är hungriga och desperata.
Min personliga väckelse började när jag blev så trött på min situation.
Väckelse för mig är inte bara stora möten.
Den ungdomsväckelse som jag tror på och profeterade om här -
i Finland är att unga säger att det inte är nog att gå i kyrkan.
Att bara ta emot. Utan att ge sitt liv var än man är.
Det kommer att finnas hundratals evangelister.
Det var en glädje att tjäna med Reinhard Bonnke. Men det kommer -
att vara mer effektivt än Billy Graham eller Bonnke då tusentals -
unga delar evangeliet var de än är. De har relationen.
Bonnke och Graham kommer och går.
Men de som finns i nationen och är brinnande -
är de som skapar väckelse. - Vad skulle du säga -
om att vi har fina möten med videoklipp, ljus och musik -
men att förbönen inte är så populär ens bland troende?
Det är inte lätt att få folk att be.
En hurdan roll spelar bönen och förbönen?
Jag ser den som mycket viktigare än ca 99% av församlingarna gör.
Det är sorgligt att se att man tycker att förebedjarna ska -
hållas i sina vrår. Man uppskattar dem inte.
Jag tror att det är helt tvärtom.
Om något händer så är det p.g.a. förebedjarna.
Jag tror att under denna generation -
så kommer de unga att tröttna på hajpen, röken och ljusen -
och showen så att de dras till den hemliga platsen med Gud.
När de är där blir de tända.
De får nytt liv på insidan.
Jag tror att generationen i den sista tiden med -
de mest levande och brinnande gudsmänniskorna -
föds just nu. Och de föds i bönekammaren.
Inte på scenen med fina shows och talare.
De kommer att vara som Josua och Kaleb.
Bibeln säger att de hade en annan ande.
De var annorlunda. Inte bra predikanter med en stor tjänst.
Man är annorlunda. Man märker när någon varit ensam med Gud.
Gud välsignar en sådan människa.
De kommer att skaka nationerna. Men de föds i bönekammaren.
Min far kallade dem Sadoks söner.
De tjänade inte bara människor utan även Gud.
Därför var de nära Honom.
De fick ord, kraft och auktoritet att tala till nationerna.
- Många är angelägna om att predikanterna har rätt doktriner.
Det är förstås viktigt, men har också lett till kritik -
speciellt i sociala media mot förkunnare.
Vad tänker du om detta?
Sociala media har gett människorna möjlighet -
att från sina soffor framför sina skärmar -
undersöka varje liten detalj, ofta tagen ur sitt sammanhang, -
och sedan skriva och kritisera pastorer och ledare.
Ju större tjänst, desto mer kritik.
Jesus sade att se upp om alla talar väl om er. Jag välkomnar kritik.
Det visar att jag gör skillnad.
Men det är ledsamt. Innan jag kom fick jag e-post av -
en man som sade att han stött mitt arbete i 30 år -
och gett pengar, men nu hörde att -
jag kommer till Finland och ska tala med Reinhard Bonnke.
Han ansåg att Bonnke var en villolärare.
Jag svarade: "Bonnke har lett 78 miljoner till Jesus.
Jag hoppas att du njuter av att kritisera honom framför datorn.
Jag åker med glädje för att tala om Jesus."
Det finns många som bara kritiserar andra.
De letar fram de minsta doktriner och kritiserar dem.
Jag har inte tid med det.
Jag önskar att det kunde sluta.
Om människor ägnade mer tid åt att älska Jesus -
och människor, de fattiga, att tjäna -
de behövande så skulle de ha mindre tid för kritik.
De skulle inte skvallra och attackera -
och vara orsak till splittring. Jag håller med -
om din fråga, du ställde den väl. Doktrin är viktigt.
Två saker kan vara ur balans. Doktrin utan ande.
Ande som inte alls analyseras.
Jag tycker att båda ska finnas med.
Det finns hela rörelser som kallar sig "vakthundar".
Vakthundsrörelser. De söker efter saker att kritisera.
Det är helt emot Skriften. Jag önskar de kunde sluta med det.
Om någon tillbringar all sin tid bara med det -
så blir de bittra och -
så öppnar det även upp för djävulen.
Man inte bara kritiserar läror, utan får en kritikens ande.
Man borde vara försiktig.
Om någon hamnat i det skulle jag råda dem att ta ett par dagar -
ifrån datorn eller mobilen -
och be Herren undersöka deras hjärta, om de blivit kritiska -
och inte låter kärleken leda dem.
Vi ska älska. Man kan diskutera doktriner.
Jag har vänner som inte tycker som jag. Vi talar om det.
Jag tror på helande. Min vän diskuterade med mig -
om helande ännu finns i vår tid.
Vi diskuterade, men han gick inte sedan till sin dator -
och skrev om att jag är villolärare. Vi älskar varandra.
- Till sist: Jag har sett många Guds tjänares barn -
få problem i sina liv.
Vilket är ditt råd till dem som arbetar för Herren?
För ett gott syfte. Hur ta hand om barnen och deras andliga behov?
Det måste vara av hög prioritet -
i kristna hem, särskilt hos dem som tjänar.
De behöver ge tid och uppmärksamhet till barnen.
I Bibeln står det att jägaren jagar det värdefulla bytet.
Där står jägaren för en som försöker fånga i en fälla -
alltså djävulen. Han jagar Guds folks barn.
Pastorsbarn är extra utsatta.
Fienden vill attackera. Jag har sett det i min familj.
Jag har fyra barn. Ett par av dem började festa och dricka.
De hamnade även i droger.
Min far startade ett program för drogmissbrukare, och så är mina -
barn själva offer för droger. Förbön var viktigt, du nämnde det.
Min fru och jag bad och fastade.
Herren befriade våra barn från beroendet.
Min far predikade här i Finland på 1970-talet.
Jag kom första gången på 80-talet. Nu är min son Evan med mig.
Han predikade i Saalemkyrkan. Han gav sitt vittnesbörd.
Tre generationer av förkunnare har kommit till Finland.
Gud är trofast.
Jag vill säga till dem som har kristna barn med problem: -
Gud är trofast. Han hör ditt rop. Han tar hand om dina barn.
- Pastor Gary Wilkerson, tack för att du kom till Finland, kom igen.
- Tack så mycket Mika.
Donationer i Sverige Mottagare: Korsets stöd r.f.
PlusGiro 97572-2 BankGiro 760-2014
Swisha din gåva 123 677 9300
Donationer i Finland Mottagare: Ristin Tuki ry
Konto: FI40 1112 3000 3427 89, ref. 8507
Ring stödnumret 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7