Tervetuloa ohjelman pariin!
Nuorena poikana Martin Reén etsi lohtua yliluonnollisesta maailmasta.
Hän vaipui syvälle noituuteen.
Myöhemmin hän löysi voiman, joka on Jeesuksen nimessä.
Hei, Martin Reén, profeetallinen palvelija, tervetuloa ohjelmaan!
Kiva olla täällä. - Kiva, kun voimme jakaa tarinasi katsojille.
Olit kiinnostunut yliluonnollisesta maailmasta jo lapsesta saakka.
Milloin huomasit ensikertaa, että yliluonnollisuus veti sinua puoleensa?
Olen kokenut vetoa yliluonnollisuuteen niin kauan kuin pystyn muistamaan.
Vaikea sanoa, milloin se oikeastaan alkoi.
Koit, että olit hyvin herkkä aistimaan sitä maailmaa.
Miten se näkyi?
Varmaankin silloin, kun aloin lukea yliluonnollisuutta käsitteleviä kirjoja.
Lainasin niitä kirjastosta. Siellä oli kirjoja okkultismista ja noituudesta.
Kun aloin lukea, minun oli helppoa luoda yhteys niihin asioihin.
Kun aloin noudattaa kirjojen ohjeita, esimerkiksi rituaaleja, -
yhteys syntyi helposti. Aloin saada yliluonnollisia kokemuksia -
oikeastaan heti.
Kerroit myös, että näit jonkinlaisia näkyjä. Millaisia näkyjä näit?
Totta. Se alkoi, kun olin noin 8-vuotias.
Aloin siihen aikaan lainata kirjoja. Harjoitin kotona rituaaleja -
tai kävelin metsässä, ja näin pikku hahmoja, kuten kääpiöitä, -
haltioita ja Pohjolan mytologioiden hahmoja.
Mikä niissä rituaaleissa oli niin kiehtovaa? Miksi harjoitit niitä?
Uskon sen johtuneen perheemme rikkinäisyydestä.
Kaipasin elämääni merkityksellisyyden tunnetta.
Isäni jätti perheen huumeiden takia.
Siksi minulla oli valtava tyhjyyden tunne.
Etsin merkitystä täyttääkseni tyhjyyden.
Miten tämä noituus alkoi sitten vallata elämääsi?
Milloin koit, ettei se ollut enää hallinnassasi?
Asiat tapahtuivat vähitellen. Jäin varmaankin koukkuun ensikerrasta, -
sillä sadut ja yliluonnollisuus olivat aina kiehtoneet minua.
Sitten se kasvaa sisäisesti, ja siihen menee aina vain syvemmälle.
Se oli prosessi, mutta koukkuun jäin heti.
Ja jossain vaiheessa huomasit, ettet enää pystynyt hallitsemaan sitä.
Miten pahaksi se meni?
Niin pahaksi, että sairastuin masennukseen.
Halusin tappaa itseni. Suunnittelin itsemurhaa monta kertaa.
Paholainen toimii niin. Kutsut sen elämääsi.
Se on alussa ystävällinen, "valon enkeli".
Ajan myötä ymmärrät, että jos annat sille pikkusormen, se vie koko käden.
Kun kutsuin niitä voimia, ne tuntuivat ystävällisiltä.
Mutta vähitellen ne alkoivat hallita elämääni.
Ne alkoivat ilmestyä öisin huoneessani ja muuta.
Mainitsit jo isäsi ja rikkinäisen kodin.
Mitä perheessäsi tapahtui, kun olit lapsi?
Isäni tulee itse asiassa Suomesta.
Hän tapasi äitini. He rakastuivat. Aluksi suhde oli hyvä, -
mutta sitten isä retkahti uudelleen huumeisiin. Hän oli käyttänyt aiemmin.
Hän oli raitistunut mutta alkoi käyttää uudelleen.
Hän alkoi kohdella äitiä aina vain huonommin.
Hän oli väkivaltainen ja tuhoisa. Äidin piti heittää hänet ulos.
Totta kai se tuhosi perheen talouden.
Se vahingoitti äitiä ja myös minua.
Minulla ei ole juurikaan muistikuvia isästä elämässäni.
Mikä tunne jäi päällimmäiseksi, -
kun isä kohteli sinua niin kuin kohteli?
Mitä siitä seurasi?
Kun tällaista tapahtuu, päällimmäisenä on tunne, -
etten ole toivottu.
Hänhän jätti minut huumeiden vuoksi.
Jäin painimaan sen kysymyksen kanssa, miksen kelvannut isälle.
Koin hylkäämistä, torjumista, häpeää.
En silloin osannut sanoittaa sitä.
Koin vain hyvin vahvaa toivottomuuden ja häpeän tunnetta.
Kerroit, että tilanne meni niin pahaksi, -
että halusit tappaa itsesi. Yrititkin sitä.
Oliko niin, että olit jo sitä ennen mennyt seurakuntaan?
Olit mukana seurakunnan nuortenryhmässä.
Vetäjät rukoilivat ja paastosivat puolestasi.
Kun olin noin 12―13-vuotias, minut kutsuttiin nuorten ryhmään.
Nuortenilta oli perjantaisin. Tapasimme pelata.
Oli myös rukous- ja lauluhetki. En uskonut siihen lainkaan.
Synnyinseudullani Ruotsissa oli vahva kirkollinen perinne.
Pidin sitä voimattomana.
Kävin siellä, koska kaipasin yhteyttä. Halusin keskustella vetäjien kanssa.
Keskustelimme paljon siitä, mikä on oikein ja väärin.
Osa ei halunnut mennä keskusteluihin kanssani, etenkin yksi heistä.
Hän sanoi vain: "Jeesus rakastaa sinua."
Sitten hän ystävineen alkoi rukoilla ja paastota puolestani vuosien ajan.
Sinusta siis tuntui, että okkultismissa oli suuri voima, -
mutta tuntemasi kristinusko oli voimatonta.
Noituus antaa hallinnan tunteen.
Sitä kutsuu nuo voimat elämäänsä. Se antaa hallinnan ja voiman tunteen.
Sitä tekee erilaisia rituaaleja -
ja saa hengellisiä kokemuksia. Tuntuu, että saa hallintavaltaa.
Mutta sitä ei tajuakaan, että hallinnan tunteesta tulee riippuvaiseksi.
Monet ymmärtävät liian myöhään, että heitä itseään hallitaan.
Oli hyvä kuulla, että vetäjät rukoilivat ja paastosivat monen vuoden ajan.
Se varmasti auttoi kahleiden katkaisemisessa aikanaan.
Sitä ennen oli eräs hetki sillalla. Kertoisitko siitä?
Toki. Olin 17-vuotias. Sitä oli siis jatkunut jo joitain vuosia.
Koin, että olin tullut tien päähän.
Ettei minulla ollut tulevaisuutta, tarkoitusta eikä toivoa.
Päätin mennä sillalle, hypätä alas ja riistää itseltäni hengen.
Kun seisoin sillalla, kuulin äänen, joka sanoi: "Älä tee sitä."
Sanoin: "Jumala, jos olet todellinen, saat kaksi viikkoa aikaa.
Ellet sinä aikana ilmesty, palaan takaisin sillalle ja hyppään."
Olin jo tehnyt päätöksen, mutta jokin yliluonnollinen voima esti minua.
Se ei ollut kapinallinen rukous.
Olit tosissasi. Halusit antaa Jumalalle tilaisuuden.
Miten Hän vastasi?
Tapasin ne ystäväni, jotka rukoilivat puolestani.
He kutsuivat minut erään evankelistan kokoukseen.
He olivat vuokranneet erään puutarhan nuortenkokousta varten.
Ystäväni veivät minut sinne.
Se oli hullua, että ylipäätään menin. En pitänyt kristittyjen kokouksista.
Mutta minä menin. Tunsin heti, että jotain oli tapahtumassa.
En yleensä viihtynyt väkijoukossa. Mutta tunsin, että ylleni tuli voima.
Aloin itkeä ja vapista jo ennen saarnaa.
Puhuja sanoi: "Joku teistä on rukoillut: 'Jumala, oletko todellinen?'
Jos haluat tietää, tule eteen. Rukoilen. Saat tuntea Hänen voimansa."
Menin eteen. Hän rukoili puolestani. Pelastuin. Hän sanoi: -
"Rukoilen puolestasi niin kauan, että saat kielet ja henkikasteen.
Koen, että Jumala tahtoo sitä." Niin tapahtui.
Millainen hetki se oli, kun päätit antaa elämäsi Jeesukselle?
Voimallinen, sillä tunsin, miten ylleni tuli voima, -
jollaista en ollut aiemmin kokenut.
Paitsi että se oli voiman osoitus, se oli myös Jumalan ehdoton rakkaus, -
joka tarttui minuun ja ravisteli minua. Kaikki kuolemanhalu lähti heti.
Se oli ihmeellistä.
Se on mielenkiintoista. Etsit voimaa.
Koit, ettei kristinusko ole kiinnostavaa, sillä siinä ei ole voimaa.
Löysit voiman, mutta suurimman vaikutuksen sinuun teki rakkaus.
Et edes tiennyt, että etsit juuri sitä.
En. Raamattu sanoo, etten minä valinnut Häntä. Hän valitsi minut.
Kauan ennen kuin etsin Häntä, Hän etsi minua. Halusi minut yhteyteensä.
Kun tajuat, että maailmankaikkeuden Luoja kaipaa sinua -
Isän rakkaudella ja sydämellä, se antaa elämäntarkoituksen.
Puhuja rukoili puolestasi myös, että saisit Pyhän Hengen.
Sain sen viidessä minuutissa. Se siis kävi nopeasti.
Olin tottunut yliluonnollisuuteen.
Minun oli helppoa avautua ja ottaa vastaan.
Sitten menit kotiin iloisena.
Ajattelit, että elämäsi oli muuttunut, niin kuin olikin.
Mutta yöllä koit jotain odottamatonta.
Olin kutsunut elämääni valtoja, henkiä ja demonisia olentoja, -
tämä iso pimeyden enkeli ilmestyi minulle joka yö.
Kerroin sinulle aiemmin, että se näytti vähän Star Wars -elokuvan keisarilta.
Ihmettelin, miksi tuo olento oli taas siellä. Olinhan nyt pelastunut.
Pelkäsin, sillä luulin, että olento vie minut helvettiin.
Mutta sitten kuiskasin: "Jeesus." Pelkäsin niin, että miltei lamaannuin.
Kun sanoin "Jeesus", olento kirkui hyytävästi.
Sitten se katosi eikä enää palannut.
Mitä tuo kokemus merkitsi sinulle?
Se osoitti, että Jeesus mursi pahan vallan eikä minun tarvitse pelätä.
Vaikka olinkin tehnyt elämässäni paljon pahaa ja tuhoisia asioita, -
sillä ei ole valtaa minuun, sillä Jeesus on voittanut -
ja Hän on puolellani. Rakastaa minua. Löydän siitä turvan.
Olet palvellut Jumalaa nuoresta asti.
Synnyit uudesti nuorena. Menit heti raamattukouluun ja aloit palvella.
Kerroit, että sinun piti oppia jotain lisää Jumalasta, -
ennen kuin pystyit aloittamaan palvelutyön.
Mikä oli tärkein asia, jonka oivalsit -
Arken-raamattukoulussa Ruotsissa?
Kun pelastuin, aloin heti rukoilla ihmisten puolesta.
Tapahtui yliluonnollisia asioita. Samalla tiesin, että olen tosi rikki.
Tiesin, etten kykene palvelutyöhön. Vaikka näin monia voimatekoja, -
elämäni oli niin rikkinäistä, ettei minulla ollut voimia palvella.
Olin tiimin kanssa palvelumatkoilla.
Rukoilimme. Jumalan voima ilmestyi. Mutta iltaisin rikkinäisyys palasi.
Tunsin rikkinäisyyden. Aloin itkeä ja muuta.
Miltä se rikkinäisyys tuntui?
Oliko se syyllisyyttä tai huonoa oloa?
Koin hylkäämistä, tuomiota ja muuta sellaista.
Opin Arken-seurakunnassa sen tärkeän asian, -
että Jumala on kiinnostunut minusta. Hän pelastaa ja parantaa minut.
Kohtasin Jeesuksen parantajanani, -
joka pelastaa minut ja eheyttää minut rikkinäisyydestäni.
Kertoisitko tarkemmin, millaista oli oppia tuntemaan Jumala Isänä?
Se oli minusta kenties kaikkein kivuliainta.
Halusin saada eväitä palvelutyöhön, -
mutta sisälläni oli pimeä huone, jonka olin lukinnut ja heittänyt avaimen pois.
Kun meille opetettiin sydämen paranemisesta, -
vastustelin sitä.
Aioin keskeyttää opinnot, lähteä pois koulusta ja olla puhumatta asiasta.
Mutta sitten menin sielunhoitoon.
Sielunhoitoa oli tarjolla kaikille raamattukoulussa.
Niinpä minä kohtasin Isän.
Koin Isän sydämen ja rakkauden sen tapaamisen aikana.
Se oli ihmeellinen kokemus.
Miltä se tuntui? Mitä tapahtui?
Tunsin, että Isä rakastaa minua. Hän näkee minut. Hyväksyy minut.
On yksi asia rukoilla ihmisten paranemisen puolesta. Olen nähnyt, -
miten sokeat alkavat nähdä ja kuurot kuulla. Paranemisia, vapautumisia.
Joskus on helpompi nähdä ihmeitä ja toimia Jumalan kanavana -
kuin avautua Jumalalle. Sen minä opin. Päätin, -
ettei minulla olisi muureja ja naamareita.
Eläisin tavallaan alastomana Isän edessä Hänen rakkaudessaan.
Sitä Hän alkoi opettaa minulle ja opettaa yhä.
Se on matka. - Tietysti.
Nyt sinulla on oma palvelutyö. Palvelit Arkenissa hetken.
Aloitit oman palvelutyön vaimosi kanssa. Tapasitte Arkenissa.
Voisitko kertoa joitain kokemuksia työstänne?
Tällä hetkellä otat ne samat asiat, jotka olet oppinut, -
ja opetat niitä muille.
Voitko kertoa kokemuksista, kun olet kohdannut ihmisiä -
ja nähnyt Jumalan parantavan samanlaisia haavoja, joita sinulla oli?
Olemme nähneet monia asioita.
Viime viikolla minulla oli paranemisretriitti Ruotsissa.
Osallistujien joukossa oli paljon miehiä, joilla oli syviä haavoja -
liittyen isä-suhteeseen sekä rikkinäisiä suhteita, kuten avioeroja ja muuta.
Koimme, että Jumalan rakkaus tuli, mursi ja paransi.
Seksiriippuvuuksista kärsineet ovat parantuneet.
Ihmisiä, jotka ovat hyvin rikkinäisiä.
Näemme miltei joka viikko, miten ihmisiä paranee.
Emme ikinä halunneet palvelutyötä. Se ei ollut tavoitteemme.
Mutta näemme asian niin, että koska itse koimme Isän sydämen -
ja Jumalan rakkauden, haluamme jakaa sitä muille.
Haluamme kaikkien tietävän, miten mahtava Jeesus on.
Itse käännyit yliluonnollisuuden ja okkultismin puoleen, -
mutta ihmiset hakevat lohtua monista muistakin asioista.
Mistä kaikesta olet huomannut ihmisten hakevan lohtua?
Totta kai yliluonnollisuudesta, ihmissuhteista.
Pohjimmiltaan ihminen etsii aina lohtua valheellisesta identiteetistä.
Ellei ihminen opi elämään Isän rakastamana, -
hän yrittää löytää lohtua ja hyväksyntää jostain muualta.
Sitä varten ihmisen täytyy kehittää itselleen valheellinen identiteetti.
Se voi löytyä rikollisuudesta, mielihyvästä, -
huumeista, alkoholista, suhteista.
Valheidentiteetti voi löytyä joskus myös palvelutyöstä ja Jumalan työstä.
Olet työskennellyt länsimaissa, Suomessa, Ruotsissa, -
eri maissa Euroopassa, mutta myös muslimimaissa.
Olet tehnyt siellä samanlaista palvelutyötä.
Mikä on ero? Millainen kulttuuri siellä odottaa?
Millaisia kohtaamisia sinulla on ollut siellä?
Niissä maissa läntisen maailman ulkopuolella ja myös muslimimaissa -
on paljon häpeää, -
sillä islam vaikuttaa siellä hyvin vahvana.
Se vaikuttaa paljon siihen, miten toimia, miten olla ja mitä tehdä.
Ihmisten on pakko totella, mutta silti he tuntevat häpeää siitä, -
etteivät he yllä johonkin mittaan.
Myös siellä identiteettiin liittyy paljon rikkinäisyyttä, -
jota ei käsitellä vaan se on opittu patoamaan.
Myös kulttuurissa on paljon häpeää. Naisen ei saa näyttää kasvojaan.
Tarvitaan paljon paranemista häpeästä.
Palveletko siellä muslimeja ja kristittyjä vaiko vain kristittyjä?
Pääosin kristittyjä.
Mitä näet, kun kristityt vapautuvat siellä, omassa maassaan?
Millaisen muutoksen näet heissä?
Näen ihmisiä, jotka kohtaavat Isän rakkauden -
ja vapautuvat painolastista.
Monesti suku ja yhteiskunta painostavat menestymään, -
etenkin miespuolisia. Miehen pitää olla vahva ja kova.
Siinä kulttuurissa on myös paljon hyvää, -
mutta on hienoa nähdä, kun Jumalan rakkaus vapauttaa ihmisiä.
Nyt matkustat palvelemassa ja annat paljon itsestäsi.
Sinulla ja vaimollasi on seinällä iso maailmankartta.
Rukoilette maailman eri alueiden puolesta.
Odotatte, minne Jumala lähettää seuraavaksi.
Annatte koko ajan itsestänne. Miten varmistatte, että pysytte täynnä?
Mistä saatte virkistymistä?
Meille palvelutyö on Isä-suhteemme hedelmää.
Kuten sanoin, tavoitteemme ei ikinä ollut palvelutyö.
Meidän ydinarvomme perheenä on oppia elämään Jumalan rakastamana.
Tuntea Hänen sydäntään enemmän joka päivä.
Kun meiltä kysytään, mikä on meille tärkeintä, -
vastaan: "Oppia elämään Isän rakastamana."
Miten teette sen käytännössä perheenä? Millaisia rutiineja teillä on?
Minulla on kiva työ. Voin suunnitella itse ajankäyttöni.
Luen mielelläni Raamattua ja rukoilla aamuisin.
Vietän aikaa rukouksessa. Makaan sängyllä ja sanon: -
"Jumala, Isä, tule rakkaudessasi ja täytä minut."
Voin antaa ja rakastaa vain, koska Hän rakasti minua ensin.
Annan Hänen koskettaa minua ensin. Palvelen sen pohjalta. Samoin vaimo.
Vaimoni viettää mielellään aikaa Jumalan kanssa iltaisin.
Opimme puhumaan toisillemme niin.
Vaimoni on Jumalan rakas tytär, minä Jumalan rakas poika.
Poikamme ja tyttäremme ovat myös rakkaita.
Yritämme puhua niin toisillemme. Vahvistaa sitä identiteettiä.
Kivaa, että puhutte kotonanne toisillenne sillä lailla -
ja vahvistatte uutta identiteettiä. Opetatte samaa myös lapsillenne.
Sydäntäsi lähellä on myös toinen asia, -
joka liittyy siihen, että henkilö on avoin sydämessään.
Se on mentoroiminen.
Kerroit itse, että kun Jumala alkoi toimia kauttasi, -
sait paljon puheluita ja kutsuja.
Monet olivat yhtäkkiä innoissaan sinusta ja kutsuivat sinua kaikkialle.
Voitko kertoa kokemuksia siitä ja mentoroinnin merkityksestä?
Aloin saarnata ja matkustaa, kun olin noin 21-vuotias.
On ollut tosi tärkeää, että elämässäni on ollut oikeanlaisia henkilöitä.
On vaikeaa, jos hengellinen isä asuu toisella puolella maailmaa.
Se ei toimi kunnolla.
Meillä on ollut hyviä ihmisiä, jotka ovat puhuneet meille ja minulle -
ja auttaneet meitä paljon.
Palvelutyössä on paljon paineita. Sitä voi alkaa kiinnittää identiteettiään -
enemmän palvelutyöhön kuin Isään.
Suosioon, toivottuna olemiseen. - Se on kulttuurissa.
Kristillinen kulttuuri heijastelee joskus maailman kulttuuria.
Niin ei saisi olla, mutta niin on. On hyvä, että ympärillä on ihmisiä, -
jotka tuntevat elämäni ja perheeni tilanteet ja auttaa.
Olemme avoimia sille.
Mainitsit, että kaukosuhde mentoriin ei toimi kunnolla.
Tarkoitit sillä, että ihmiset lukevat jonkin kristillisen johtajan kirjan -
ja kutsuvat häntä mentoriksi.
Ehkäpä se kertoo mentorien puutteesta.
Miten saisimme rohkeutta ajatella itse mentorina olemista?
Ellei kukaan ajattele voivansa olla mentori, niitä ei myöskään ole.
Miksei ole enemmän mentoreja?
Mielestäni emme aina ymmärrä, mitä varten elämme kristityn elämää.
Mentorointi ei ole sitä, että autetaan menestymään palvelutyössä.
Mentorointi on sitä, että autetaan luomaan yhteys Jumalan sydämeen.
Tuntemaan Jumalan läsnäolo. Tuntemaan Jumalaa enemmän.
Voin omien kokemusteni kautta antaa jollekulle toiselle jotain.
Meidät on kutsuttu olemaan todistajia.
Todistaja ei ole vain joku tarinoiden kertoja vaan hän on kokenut jotain.
Minun kokemukseni ja todistukseni voivat auttaa jotakuta kohtaamaan -
Isän sydämen. - Hieno ajatus.
Nyt sinulla on tilaisuus sanoa jotain ja rukoilla katsojien puolesta, -
jos sinulla on sana tai profetia.
Haastattelua tehdessämme koin, -
että katsojien joukossa on paljon sellaisia, -
jotka kokevat suurta toivottomuutta.
Jotka pohtivat tulevaisuutta. Mietit, miten jaksat eteenpäin, -
sillä olet hyvin masentunut ja sinulla on tosi raskasta.
Koin, että minun pitää sanoa sinulle, että älä luovuta, -
sillä Jumalan rakkaus koskettaa sinua. Hän kulkee kanssasi ja parantaa sinut.
Masentuneet, itsetuhoiset ja ahdistuneet ajatukset -
eivät ole viimeinen sana. Jumalalla on viimeinen sana.
Se on hyvä sana sinulle. Hän koskettaa sinua ja vapauttaa sinut.
Puhuessamme koin, että on myös niitä, joilla on sidoksia noituuteen.
Olet sotkeutunut noituuteen. Olet kokenut pimeyden voimat.
Saatat olla nyt uskova, mutta koet, että sinulla on estäviä sidoksia.
Siihen liittyy rikkinäisyyttä ja häpeää. Jumala haluaa katkaista sen.
Koen myös, että on niitä, joilla on vahva kutsu palvelutyöhön.
Olet ajatellut, ettet ole tarpeeksi pätevä, hyvä, lahjakas, -
kokenut tai muuta sellaista.
Koin, että Herra tahtoo sanoa sinulle: -
"Saatat olla oikeassa, mutta sinulla on Kristus ja Hän riittää."
Jos annat Hänen sydämensä muovata sinua ja annat Hänen koskettaa, -
tulet kokemaan paljon vapautta mennä eteenpäin Jumalan kutsussa.
Rukoilen katsojien ja näiden asioiden puolesta. Herra, kosketa heitä.
Kiitos vapaudesta. Murran itsemurhan ja raskaan taakan voiman -
Jeesus-nimessä. Katkaisen noituuden voiman. Tulkoon vapaus Jeesuksessa.
Rukoilen myös niiden puolesta, joiden on vaikea avautua haavojensa takia.
Julistan eheytymistä haavoitetulle sydämelle. Murran kahleiden voiman.
Kutsun sinut esiin piilosta elämään Isän rakkaudessa.
Hänellä on sinulle hyviä asioita. Jeesuksen nimessä. Aamen.
Aamen.
Kiitos tosi paljon, Martin.
Sanoma aitoudesta ja elämisestä sydämen aitoudessa on tosi kaunis.
Minäkin tahdon henkilökohtaisesti opetella elämään niin.
Kiitos, että tulit käymään. Jumalan siunausta työllenne! - Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz