SAMTAL
Välkommen till programmet. I dag möter vi den unga -
konstnären David Popa som berättar för oss om vår kreativa Gud.
Välkommen David, det är trevligt att ha dig här.
Trevligt att vara här. - Det ska bli härligt -
att få en konstnärs syn på Gud och tron och allt du lärt dig.
Min första fråga berör dina år som konstnär.
Har Gud uppenbarat något nytt om sig själv för dig genom din konst?
Vad kan man lära sig om Gud genom konsten?
En sak handlar om att vara uppmärksam.
Att vara konstnär handlar om mig som målare -
om att jag fäster uppmärksamhet vid små saker som ofta går oss förbi.
Jag målar porträtt.
Även om vi ser människor varje dag så tänker vi inte på -
den enorma mängd detaljer som finns.
T.ex. hundra stycken ögonfransar.
Man börjar lägga märke till alla detaljerna.
Det finns så många detaljer i livet.
Den finska naturen inspirerar mig.
Då man är ute och promenerar kan man titta på hur ljuset träffar något.
Man inser hur medvetet allting är.
Gud uppenbarar så mycket om sig själv genom skapelseordningen.
Det är fråga om, teologiskt sett, den "allmänna nåden".
Alla ser att det finns skönhet och ordning i naturen.
Som konstnär är det mitt jobb -
även om det är svårare med alla dagens distraktioner -
att lägga märke till alla dessa detaljer.
- Vi kan tänka på hur stor Gud är. Ändå bryr Han sig om små detaljer.
Det talar om vem Han är. - Ja.
Det är helt otroligt.
Vi kan ta exempel ur Skriften. Han bryr sig även om sparven.
Hur mycket bryr Han sig då inte om dig?
Jag nämnde ögonfransarna -
eftersom jag funderat på deras funktion.
En dag funderade jag på varför vi har ögonbryn.
Det visar på att Gud bryr sig.
De har t.ex. en estetisk funktion.
Jag har även funderat på varför det finns olika färger.
Allt det här känns som något extra.
Sådant som kanske inte har ett funktionsvärde.
Men det handlar om härlighet och skönhet.
Där finns inget särskilt mål.
Som människor funderar vi alltid på syftet.
Skönheten i Guds skapelse har kanske inte alltid ett syfte.
Den ärar Gud genom att finnas till.
Jag vill leva ett sådant liv: vara närvarande och lägga märke till.
- Det visar på att skönhet är viktigt för Gud.
Kreativitet. Vi fokuserar på nåden, det är den största gåvan till oss -
men du ser varje dag den där sidan av Gud.
Han vill skapa något bara för att det är vackert.
Jag får gåshud. Det är så djupt.
Vilket är syftet bakom?
Såväl i kyrkan som i vardagen vill vi finna orsak och verkan.
Det här hände, sedan det här.
Du har ögonbryn. Varför? Jag vet inte.
Många finländare tycker om att gå ut i skogen.
För många av dem är den som ett tempel.
Det är deras kyrka.
Det slog mig på våren när jag gått mer ut i skogen.
Varför rör det vid djupet av vår själ -
och ande då vi är mitt i denna skönhet?
Det är svårt att förklara.
Min fru älskar det öppna havet. Det går inte att förklara.
Nu talar vi om visuell konst.
Musiken kan inte förklaras.
Vetenskapen har inte förklarat varför vi tycker om vissa färger.
Det här är bara grädden på moset. Det talar om en avsikt.
- Berätta lite mer om ditt jobb.
Du målar porträtt och är inspirerad av finsk natur.
Alla vi finnar älskar dig på grund av det.
Berätta lite mer om vad du gör.
Jag ska berätta lite om min bakgrund.
Min pappa är konstnär.
Han lärde mig måla när jag var ung.
Jag har funnits i ateljémiljö sedan jag var 4-5.
Jag målade och jobbade på mina färdigheter.
Jag gjorde även mycket annat. Jag älskar idrott.
Jag älskar natur och friluftsliv.
Många föräldrar bestämmer -
sina barns karriärer, t.ex. konstnär.
"Nu ska du teckna i 8-10 timmar."
Men jag blev inte tvingad.
Därför blev jag intresserad av sport och natur.
Det ledde till att cirkeln slöts.
När jag började göra mer konst så insåg jag -
att jag ville använda även min kropp.
Jag gillade idrott och det fysiska.
Jag kom till att jag måste göra något stort.
Jag ville även vara i kontakt med min publik.
Det ledde till att jag började göra offentlig konst.
Jag började med konst på husväggar.
Många kallar det gatukonst i dag.
Mina väggmålningar finns i Finland t.ex. i Järvenpää.
Vad som ledde till det var en naturlig process.
Jag ville att det jag skapar har direktkontakt till min publik.
Det skulle nås lätt.
Som att gå i skogen. Man går och upplever.
Då man gör stora målningar i offentligheten -
har man direkt kontakt och är fysisk.
Jag älskade det.
- Du målar på stora väggar -
och gör även härliga stora konstverk i skogen.
Du använder någon sorts tyger.
Du spänner upp dem mellan träd eller över en sjö.
- Jag ska förklara kort.
Jag höll på med väggkonsten.
Det är urban konst.
Jag älskade den finska naturen och ville göra muralmålningar där.
"Tänk om jag kunde det?"
Det var inte min egen idé.
Andra hade gjort det, men de hade i allmänhet -
använt metoden till att göra graffiti.
Det funkar bara med sprayfärg.
Man använder cellofan.
Cellofanen är tillverkad av växter och bryts ner.
Man kan köpa det i butiken. Det används som omslag.
Företag använder det vid försändelser.
Man bara virar det kring träd.
Sedan kan man måla på det med sprayfärg.
Jag gör uttryckligen porträtt.
Det var härligt att testa metoden.
Först provade jag det nära mina svärföräldrars sommarstuga.
Den ligger i Viitasaari. Det var ett experiment.
Jag spände upp cellofanen och målade ett porträtt.
Jag blev rörd till tårar.
Konsten jag skapat rörde mig på djupet.
Den kändes privat.
Jag tog bilder men visade dem inte på sociala media.
Konstnärer vill i allmänhet visa det de gör.
Jag visade det inte för någon.
Sedan kom en naturfotograf till skogen.
- Mitt i ingenstans. - Ja.
Han började ta foton. Jag hade två konstverk där ute.
Fotona blev offentliga. Speciellt i den lilla staden.
Bilderna kom på finska nyheter.
Jag gjorde två nya verk som även kom på nyheterna.
Det var verkligen inte med avsikt.
Den främsta riktningen för mitt arbete -
är nu detta projekt med "osynliga väggar".
Om jag spänner upp det bakom en sjö -
försvinner det och man ser bara ansiktet.
Genom det här får jag även kontakt med finnar.
Jag älskar skogen. Genom denna konst får jag direkt -
kontakt med människor. Jag behöver inte förklara konsten.
Den bara finns där. - Du nämnde din far.
Han var konstnär i New York. En slags pionjär.
Han målade graffiti när ingen annan gjorde det.
Min pappa föddes i Rumänien.
Han flyttade till New York när han var bara tre år gammal.
Han var i en svår situation. Föräldrarna hade skiljt sig.
Då man flyttat till ett nytt land försöker man finna sin plats.
Han hamnade i New Yorks tuffa liv.
Då fanns där gäng. Han fick en ny cykel en dag -
som genast blev stulen. Han lärde sig kämpa -
för sin överlevnad. Han gick i skolan.
Han var mycket konstnärligt begåvad.
Han åkte tåg till skolan.
Under tidigt 80-tal började det finnas graffiti på tågen.
Målarna var 14-15-åringar.
Han beslutade sig för att göra det själv.
Det var olagligt, men vi måste tänka på hans bakgrund.
Han kom från en svår familjebakgrund.
Han anpassat sig till kulturen med gänglivet osv.
Han var influerad av sin kontext.
Han blev en av de första graffitimålarna.
Han målade på tågen. - Livsstilen var farlig.
Det var olagligt då. Han blev nästan dödad en gång.
Som 17-åring. Det var vid ett annat tillfälle.
Han skolkade.
Han hade en flickvän som kom till bakgården.
Hon väckte honom och fick honom att inte gå till skolan.
En gång följde en man efter henne.
Han försökte våldta henne bakom huset.
Min pappa var väldigt stor och stark redan vid 16.
Han lyfte 160 kg.
Han var enorm. Han var herre på täppan.
Han jagade mannen.
Mannen högg honom med en skruvmejsel i hjärtat.
Han nästan dog då han var 17.
Då förändrades även hans konst.
- Han vände sig även till Gud då.
- Ja. - Du sade redan att han introducerade dig till konsten.
Du älskade de klassiska konstnärerna.
Sedan blev du intresserad av väggkonsten.
Att måla på väggar. Din pappa blev lite oroad.
- Ja, det är intressant.
Jag träffade honom för några månader sedan.
Jag blir så intresserad, inte av subkulturen, -
men av att måla offentligt.
Han bad mig vara försiktig. Han känner sådana som sysslar med -
det och livsstilen är vanligtvis -
en aning farlig, för de som sysslar med det -
lever inte alltid hälsosamma liv.
- Du vill inte bli en del av livsstilen.
Du vill syssla med konsten, och tala med människorna.
Kan du berätta om när du målade på väggar i Amerika -
och hur du fick sprida evangeliet?
Då jag just börjat letade jag efter en vägg att måla på.
Det fanns en vägg nära college. Jag var 20-21.
Väggen var en av de få lagliga väggarna.
Man fick måla graffiti på den.
Jag var intresserad av klassisk konst, pappa hade lärt mig det.
På college hade vi en klassisk grund.
Jag började måla Gud som kommer ner -
som i Sixtinska kapellet, enligt Michelangelo.
Graffitin var raka motsatsen.
Ibland var motiven hädiska.
Intressanta saker hände. Människor kom till väggen.
De var en del av subkulturen. Väggen såg märklig ut.
De hängde där. Vid många tillfällen -
målade jag där och folk kom och pratade med mig.
Vi började tala om Kristus.
Du vill möta människor genom din konst.
Vi ska tala lite mer om din familjebakgrund.
Där finns mer intressant.
Din farfarsfar överlevde folkmordet på armenierna.
Han var armenier. Dina farföräldrar var balettdansare.
Det finns mycket dramatik i din bakgrund.
Där finns mycket dramatik. För att nå denna punkt -
där jag är en "första generationens" troende -
så måste man igenom så mycket svårigheter -
genom generationerna.
Så mycket smärta. Mitt vittnesbörd -
som kristen är också min fars vittnesbörd.
Min farfars och så vidare.
Familjens historia är höljd i dunkel. Bara farmor vet.
Det smärtar henne att tala om det. Vi får bara små inblickar.
Hur överlevde vår farfarsfar?
För bara några veckor sedan delade hon -
och sade att han var mycket vacker.
Han kläddes som en flicka.
- Han var en ung pojke då.
- Han överlevde eftersom de rakade alla pojkarna.
De lät honom behålla sitt långa hår. Han hamnade bland flickorna.
- Man kan se hur Guds hand bär din familj -
tills du får bli en första generationens kristen.
Du är född och uppvuxen så. Vad tänker du när du -
får se hur Gud tagit familjen så långt?
Du är här och får vara Hans verktyg.
- En vän sade det så bra.
Jag gick på ett kristet universitet.
Min vän hade en slags profetisk gåva.
Vi åkte buss. Min vän somnade och vaknade.
Han sa: "Jag drömde om ett slagfält.
Du står där ensam, du vet inte vad som är bakom.
Bakom dig finns ett slagfält.
Total förstörelse.
Du vet inte vad där fanns så att du kan stå där och gå framåt med förtröstan."
Det beskrev det så väl.
Kanske jag gör en målning av det en dag.
- Du borde. Det är ditt vittnesbörd.
Det kommer att ära Gud.
Berätta något om skapelseprocessen.
Dina farföräldrar dansade balett.
Du lyssnar på musik och dansar när du målar.
Du gillar att tala med människor. Berätta om processen.
Var får du dina idéer? Hur blir verken till?
Det är mycket intuitivt. Därför vill jag ära Gud.
Jag får en idé. Min fru -
frågar mig vad jag ska måla i skogen någon dag.
Hon kommer och tittar och det är något helt annat.
Jag ändrar alltihop på platsen.
På så vis upplever jag att jag jobbar på inspiration.
Jag har sysslat mycket med idrott.
Det här hjälper mig när jag ska röra mig.
Man måste skaka sprayflaskan hela tiden.
Jag skakar och sprutar så det uppstår en rytm.
Om jag jobbar offentligt är det ofta kul.
Jag åkte för att måla en mural i Sri Lanka en gång.
Folk tittade när jag målade. De undrade varför jag dansade.
Jag vet inte om jag går för långt nu, men -
mitt namn är David. David dansade.
Jag är inte bra på att dansa. Jag försöker inte dansa.
Det handlar om att jag i min kropp känner en slags lovsång.
- Du sade att du kan ändra på konceptet snabbt.
Du lyssnar till den Helige Ande. Är du i kontakt med Gud?
- Jag börjar alltid med att be. Något som talat -
till mig är när David frågar när han får se Gud.
"När får jag se Dig?"
Jag skrev upp det. De första gångerna då jag -
målade väggar skrev jag det stort på dem. "När får jag se Dig?"
Jag frågar mig alltid det när jag börjar.
Jag ställer frågan via den visuella konsten.
"När får jag se Gud?" Om jag får se Honom så förändras jag.
Vi behöver förnyas till våra sinnen.
Vi behöver förvandlas.
Som troende får vi kämpa. Det är en strid.
Jag behöver få se Honom.
Då jag målar och skapar -
vilket är en gåva av nåd, då jag växte upp -
så fick jag lära mig det.
Att måla är inte svårt. Det är naturligt.
Jag kan inte äga det.
Jag försöker inte vara bra. Det kom naturligt.
Min pappa lärde mig det då jag var ung.
Det är en gåva. Det som kommer utav det -
känns inte som något jag gjort.
Jag får se Guds natur i det.
Jag får se Gud när Han använder mig som sitt verktyg.
Om du förstår. - Ja, det gör jag.
Vi tänker oss ofta att kristen konst borde vara ett Jesusporträtt.
Något ur Bibeln.
Många kristna konstnärer tänker annorlunda.
De känner att när Gud givit dem gåvan och de använder den -
för något som talar om frid och kärlek -
så handlar det om Gud.
Det ärar Honom även om man inte skriver ut "Jesus är Herre".
Vad tänker du? - Det finns förstås en gräns -
och det finns sådant jag gjort om man bad -
mig illustrera en viss bibelvers, vid påsk exempelvis.
Jag har gjort sådan konst. - Förstås.
Som en yrkeskonstnär måste jag måla för vanliga människor.
Skönhet. Det måste kommunicera Gud utan ord.
Eller så säger jag i direkt kommunikation med någon -
som blivit berörd. Då förklarar jag.
Jag berättar vem jag är och om Gud.
Det är som en krok. Jag får kontakt med människor.
Jag får dela om mitt liv.
Det sker genom handling. På graffiti- festivaler dricker alla öl, jag vatten.
"Varför dricker han vatten? Varför målar han detta?"
Folk blir intresserade och lär känna mig.
Det är bästa sättet för mig att kommunicera med andra.
- Hurdana möten och samtal har du haft med människor?
Det finns säkert många. Kommer du ihåg ett?
Ett människomöte.
Ett starkt möte var i början av min karriär.
Jag träffade en kille som hette Fonzie.
Fonzie brukade gå vid väggen.
Väggen var laglig. Han skrev citat.
Olika typer av dikter eller citat.
En gång målade jag som sagt Gud som når ner till människan.
Min egen version. Gud når två individer.
Temat var komplext.
Han skrev: "Vem är Gud för en människa som skapar?"
Jag såg honom skriva det.
Jag gick till väggen och såg honom skriva citat.
Jag fick träffa honom.
Du skrev "Vem är Gud för den som skapar?" på mitt verk.
Han sade: "Åh, du hittade mig! Du vet vem jag är."
- Du är den Fonzie.
Vi började prata.
Jag delade snabbt evangeliet med honom.
Han kände till något från förut. Mötet var mycket intressant.
Det är många år nu sedan detta möte.
Något annat du gillar är att vara mentor för unga.
Vi har bara lite tid nu.
Vad säger du till dem som känner att de har konstnärliga gåvor?
Hur kan man börja använda dem? Hur skulle du uppmuntra dem?
Då jag var ung, oberoende av var jag var, t.ex. i naturen -
och jag såg någon yngre kille vill jag göra något med dem.
Alltid om jag såg någon yngre så vill jag introducera dem till -
goda och hälsosamma saker.
Jag ville vara bland folk och influera yngre som var ivriga över något.
Jag håller kontakt med ett par killar som gillar konst.
Vi sysslar även med film och foto. Jag vill vara ett stöd.
De kan behöva en extra lins eller förstå något.
Det är en naturlig gåva inte något jag medvetet gjort.
Man måste komma till en plats -
speciellt då man använder konsten som redskap för förändring -
då man vill se Gud, genom konsten.
Förändringen sker i hjärtat.
Det hände i mig innan jag började med väggmålningarna.
Jag vill använda min konst till något.
Inte för min egen ära. Förändringen måste ske i hjärtat.
"Jag vill använda detta för att ära Gud."
Om det inte hänt hade jag aldrig målat på offentliga väggar.
Jag hade inte varit i Finland heller.
- Du kom hit eftersom vi hade väggar som du vill måla.
Du fann din fru, nu är du här.
En underbar berättelse.
Jag är glad att du är här och skapar skönhet i våra skogar -
och på våra väggar. Vill du nu be för tittarna?
För deras kreativitet.
Be med mig.
Tack Herre för alla kreativa personer därute.
Alla dem som vill använda musik eller bildkonst -
för att uttrycka Din skönhet och kärlek genom dem.
Uppmuntra dem.
Låt dem få utveckla en stark arbetsetik.
Du är skönhetens Gud.
Du är även arbetets Gud.
Försök och misstag. Jag ber för unga konstnärer i dag.
De behöver få en stark arbetsetik.
Då kan de visa på Guds skönhet.
Jag ber i Jesu namn. - Amen.
Tack, David, för att du kom.
Jag önskar välsignelser över din konst -
så att den får välsigna så många som möjligt.
SAMTAL
Stöd översättningen av programmet: -
I Sverige: Korsets stöd r.f. PlusGiro 97572-2
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507 FI40 1112 3000 3427 89
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7