INTERVJUU
Oled sa kunagi mõelnud, kuhu su elu võiks jõuda,
kui kuulaksid rohkem Jumalat?
Evelyn Martinez õppis juba noore tüdrukuna
kuulama Jumalat
ja see on juhtinud teda paljude seiklusteni.
Tere tulemast me saatesse, Evelyn Martinez!
On tõeline rõõm, et olete siin!
Suur tänu kutsumast!
Olete loonud Amsterdamis ühingu "Lootuse algatajad" (Hope Initiatives),
mis aitab tüdrukuid,
kes tahavad tulla välja prostitutsioonist.
Kas te jagaksite palun lugu sellest ühest tüdrukust,
keda olete aidanud?
Selle tüdruku nimi on Anna.
Kõndisin u 2 aastat tagasi punaste laternate tänaval,
suheldes seal osade tüdrukutega, kes akendel seisid.
Läksin Anna aknast mööda ja lehvitasin talle,
kuid kogesin väga tugevalt, et pean minema tagasi ta juurde.
Ma läksin ja ütlesin talle tere,
küsides seejärel: "Mida sa siin teed?"
"Tahad sa jäädagi siia, või tahad sa vabaneda siit?"
Ta hakkas nutma ja ütles, et on olnud seal 3 kuud.
Ta oli öelnud Jumalale:
"Palun ilmuta mulle, et oled olemas ja päästad mu siit,
või ma tapan end täna õhtul ära."
See oli see sama päev, mil me kohtusime.
Hämmastav lugu!
Me aitasime tal sealt välja saada ja tal läheb väga hästi.
Ta töötab täisajaga ühes hotellis majapidajannana
ja kannab hoolt oma pere eest.
Ta andis ka oma elu Jeesusele, nii et tal on väga hea elu täna.
Kui paljude tüdrukuteni te ühing iganädalaselt või igakuiselt jõuab?
Need arvud vahelduvad - mõnel nädalal rohkem, teisel vähem.
Kõik need erinevad faasid -
nende kohtumised, nende välja aitamised -
need kõik võtavad aega.
Nende usaldus tuleb esmalt välja teenida.
Vahel me juurde saadetakse tüdrukuid,
vahel läheme nendega ise rääkima.
10-15 tüdrukut.
Kuid see võtab aega, et luua suhteid ja võita nende usaldus,
enne, kui saame nad sealt välja aidata.
See on ilmselgelt pikk protsess.
Mis on need erinevad viisid, kuidas nendeni jõuda?
Mainisite, et neid tuuakse te juurde, või te lähete ise nendega rääkima.
Kuid kirjeldage palun lähemalt
kogu seda praktilist tööd, mida te teete.
Kui me nendega räägime, siis me räägime nende elust.
Neil on oma unistused, oma perekonnad ja olukorrad,
mistõttu küsime, millist elu nad tegelikult tahaksid?
Mida nad tahaksid teha?
Selle põhjal saame koostada ühe eluplaani,
kus on omad verstapostid ja kindlad tähtajad.
Nii et, kui tüdruk ütleb: "Tahan siit välja saada!",
siis küsime, mida ta selle all täpsemalt mõtleb?
On ta elu ohus?
Tahab ta sealt välja täna, nädala või kuu pärast?
Koostame selle põhjal vastava väljapääsu plaani.
See kätkeb endas ka naise oskusi,
haridust, potentsiaalset koolitust,
kohta, kuhu minna - pereliikmete juurde?
Iseseisev elu, väljaminekud jne.
Me teeme koostööd kogu perega.
Oleme aidanud osadel lastel astuda ülikooli,
et murda neis peredes vaesuse ja vägivalla tsükkel.
Meil on oma mentorlusprogrammid ja kursused.
Nii et, me arendame naiste oskusi edasi.
Vaatame, mille osas nad kirglikud on?
Osa neist on väga tublid väikeettevõtluses.
Nad on ausad ja müüvad erinevaid tooteid.
Osa neist aga tahavad minna mõnda ettevõttesse tööle,
käia kodusid koristamas.
Sõltub inimesest.
Kuid nad on väga pühendunud ja tublid töötajad.
Tõeliselt julgustav!
Kas on ka neid, kes teiega kohtudes ütlevad,
et nad tahavad prostitutsiooniärisse edasi jääda,
või soovib enamus neist siiski sealt meeleheitlikult pääseda?
Sest uudistes näeb ka sageli tüdrukuid,
kes ütlevad, et teevad seda omal valikul
ja tahavadki sinna jääda.
Milliseid tüdrukuid te olete kohanud?
Ma olen kohanud väga erinevaid tüdrukuid.
Mida enam nad selles äris töötavad,
seda enam nad sealt pääseda tahavad.
Jah, on olukordi, kus nad algul ütlevad,
et tahavad jääda,
aga kui sa nendega rohkem räägid, on selge, et neid kas ähvardatakse
või nad on mõnes delikaatses, keerulises olukorras.
Ma pole küll kohanud kedagi, kes täie tõsidusega tahaks seal olla.
Kogu selle looga on seotud palju erinevaid aspekte -
palju vägivalda
ja rõhuvaid olukordi, mis sunnivad jääma.
Peale taolist kogemust -
kestis see siis pikemat või lühemat aega,
on tüdrukud ilmselgelt haavatud ja haiget saanud.
Seda ka seesmiselt.
Kuidas te neid selles olukorras aitate?
Mis on need erinevad moodused, kuidas aidata?
Kõige esimene asi on see, et me tõesti armastame neid.
Me võtame neid ja nende olukorda nii nagu see on.
Püüame anda neile mõista,
et armastame neid ilma neid hukka mõistmata.
Iga isiku tervenemisprotsess on väga unikaalne ja erinev.
Nii et, me kulgeme nende rütmis.
Tegu on nende eludega.
Nende elude jaoks välja töötatud plaan
kätkeb endas ka tervenemisplaani.
Nemad ise juhivad kogu seda protsessi -
selle kiirust ja seda, mida nad tahavad teha.
Kuid kõige olulisem asi on armastus.
Teine aspekt on andestus.
Mingil ajahetkel tuleb rääkida ka andestusest.
Neil on palju inimesi, kellele andestada
ja samas tuleb palju kaevata ka omaenda hinges,
andestades ka iseendale.
Ja ka teistele.
See on väga tervendav.
Kuidas on sellisel inimesel üldse võimalik andestada?
Jumalaga koos on muidugi kõik võimalik,
aga mulle tundub, et tegu on üsna pika protsessiga.
Ehk siis, kuidas nad õpivad andestama
või kuidas nad selleks võimelised on?
Andestamine on protsess ja sellel on oma erinevad kihid.
Me kõigi elus on valu tänu kogetud kogemustele
ja asjadele, mida meile on tehtud või mida me oleme teistele teinud.
Andestamisele tuleb läheneda kihiti,
minnes järjest sügavamale ja sügavamale.
Olles kogenud andestust kõige esimesel tasandil,
koged sa sellist vabadust ja rahu, et sa tahad sealt veel edasi minna.
Sest me kõik igatseme ühte ja sama asja.
Me tahame olla õnnelikud ja rõõmsad,
tahame kogeda rahu
ja vabadust mineviku mälestustest või valust.
Vabadust piinavatest mõtetest ja kogemustest.
Me kõik tahame ühte ja sama!
Nii et, andestus on tõesti miski, mida ka need naised otsivad.
Üks asi, mis on teie jaoks väga oluline,
on Jumala hääle kuulmine.
Räägime sellest pisut hiljem, kuidas te Teda kuulama õppisite,
aga kuidas te kasutate seda oskust
oma igapäeva töös nende tüdrukutega?
Mis puutub Jumalasse ja Tema hääle kuulmisse,
siis Tal on alati midagi head öelda.
Olin üks teinekord jälle seal punaste laternate tänaval
ja nägin üht vanemat naist, kel oli erakordne meik.
Ma ei tea, kuidas ta seda tegi, aga ta nägi tõeliselt hea välja.
Nii et, läksin ta akna juurde ja ütlesin: "Te näete imeline välja!
Kes teile te meigi tegi?"
Ja ta vastas: "Ma ise tegin."
Ütlesin: "Kullake, te oskate sellist asja?
Võiksite ju olla meigikunstnik, sest teil on hämmastav oskus.
Peaksime sellest rääkima."
Jah, ühtpidi oli tegu millegi välisega, mida kõik võisid näha,
kuid ma kogesin oma südames, kuidas ka Jumal tundis sellest rõõmu,
otsekui öeldes: "Vaata teda! Kas ta pole mitte imeline?"
Sellest piisas tema inspireerimiseks,
et ta võis mõista, et tal on ka muid oskusi
ja võimalusi teha oma eluga ka midagi muud.
Et tal on võimalus minna koolitusele ja teha hoopis teistsugust tööd.
Jumal hoolib nii väikestest kui suurtest asjadest
ja vahel polegi rohkem vaja kui vaid õige pisut julgustust,
et tõmmata keegi kusagilt välja ja aidata tal mõista,
et see, mis tema jaoks on tavaline, on tegelikult eriline and või oskus,
mida nad saaksid kasutada.
Imeline!
Te olete leidnud tee Amsterdami,
tulles tegelikult Dominikaani Vabariigist.
Samas olete te elanud ka Ameerikas ja Kanadas
ja just Kanada oligi see koht, kus te saite kutse minna Amsterdami.
Rääkige, kuidas see juhtus ja kuidas Jumal teid kutsus?
See võib olla vaatajate jaoks pisut erinev ja kummaline,
aga mul on Jumalaga selline suhe, kus Ta kõnetab mind isiklikult.
Nii et, see oli üks neist kordadest, kus Ta palus mul minna Amsterdami
ja ütles, et tahab minuga rääkida seal.
Sinna jõudes tundsin täiega,
kuidas Jumala süda on selle linna küljes kinni
ja kuidas Tal on kaastunnet sealsete inimeste suhtes.
Ka nende naiste suhtes, kes end müüvad
ja meeste suhtes, kes nende juures käivad.
Ühtpidi võiks ju mõelda, et see kõik tekitab Jumalas tülgastust,
kuid Jumal oli hoopis nii kaastundlik ja armastav,
et see puudutas mind väga.
Samas ma ei teadnud midagi prostitutsioonist,
mistõttu mõtlesin: "Heakene küll! Hakkan nende eestpalvetajaks."
Seda siis, kui olin jälle Kanadas.
Kuid Jumal ütles, et pean minema tagasi
ja looma selle ühingu,
kandes hoolt nii nende prostituutide kui nende perede eest.
Jumal ütles, et pean neid armastama
ja et Ta on valmis tegelema prostitutsiooniga
üle kogu maailma.
Küsisin: "Miks? Miks Sa sellest nii väga hoolid?
Miks Sa selle kõigega tegeled?"
ja Jumal ütles: "Tead mis, Evelyn?
Ma ei taha loovutada neid Saatanale.
Tahan, et nad saaks minu omaks.
Ja ma tahan, et see sünniks praegu, sest ma olen peagi tagasi tulemas."
See muudab mind pisut emotsionaalseks,
kuid see murdis mu südame.
Tema armastus kõigi väetite ja rõhutute vastu,
nende vastu, kes on kusagil mülkas ega leia väljapääsuteed.
Tema kaastunne on nii piiritu ja Tema armastus nii tingimusteta.
Esimene kord, kui kahe aknal oleva naisega suhtlesin
ja ka nende eest palvetasin,
olin šokis, sest nägin seal Jeesust koos meiega.
Ma olin seal esimest korda
ja igati teadlik mind ümbritsevast keskkonnast.
Ma polnud kunagi varem sellises olukorras olnud.
Nii et, kõik, millele seal mõtlesin, oli: "Ära midagi puutu!"
Ja korraga ma näen Jeesust seal, mispeale küsisin: "Mida Sa siin teed?
Sa ei peaks küll siin olema!
Sa oled ju Jeesus! Sa peaks kirikus olema!
Võtma vastu kõike ülistust ja kiitust.
Mida Sa siin akende juures teed, kus naised töötavad?"
Ja Jeesus ütles: "Ma olen koguaeg siin.
Ma valvan nende üle
ja ütlen neile, et võin neid sellest välja tuua.
Ütlen, et armastan neid ja ärgu nad langegu masendusse,
sest mul on parem elu nende jaoks."
See ühtpidi lammutas kogu mu religioosse mõtlemise.
Seal ma olin - ühtpidi aidates
ja samas mõeldes,
et mul on pakkuda neile midagi, mis pole päris nende liigast.
Ma ei ütle seda kuidagi üleolevalt, vaid olen lihtsalt aus.
Ja siis ma näen korraga Jeesust ennast -
ainus, kes võiks ükskõik, mis oludes uhkeldada ja kiidelda.
Ta on ju Jumal!
Kuid Ta oli seal nende keskel otsekui võrdne võrdsete seas.
Ta oli nende sõber,
pakkudes neile armastust ja kaastunnet.
Samas pani see mind seisma silmitsi oma uhkuse- ja kristliku taustaga,
mõeldes: "Kui Tema on seal, siis pean ka mina olema seal!
Kui Tema neid armastab, pean ka mina neid armastama.
Kui see on Tema jaoks normaalne keskkond,
peaks ka mina sinna minema,
neid aktsepteerima ja nad sealt välja aitama."
Ma tõesti usun, et armastus on miski, mis muudab kõike.
See muudab nii olukordi kui inimesi
ja see on nii lahe, sest uskuge või mitte,
aga ma sain teada, et enamusel neist naistest on Piiblid.
Piiblid!
Seal.
Ja nad kuulavad oma töö ajal ülistusmuusikat,
et mitte langeda masendusse ja tappa end.
Ehk siis, Jumal ise hoiab neid koos, et nad sealt välja saada.
Ma tean, et see ei kõla religioosse mõtteviisi jaoks loogilisena
tekitades küsimuse: "Kuidas see üldse võimalik on?"
Kuid see on mu kogemus ja see on, mida olen näinud.
See on väga liigutav.
Mainiste oma suhet Jumalaga.
Tahaksin siinkohal kuulda, kuidas see alguse sai?
Ütlesite, et õppisite kuulma Tema häält,
kui olite veel alles väike tüdruk.
Ma kasvasin üles poolkristlikus kodus.
Mu ema ja ta suguvõsa on olnud mitu põlve kristlased.
Mu isa oli alkohoolik ja temaga on üldse teised lood.
Kuid ma kasvasin üles harjumusega käia kirikus.
Olime tüüpiline usklike pere, kus lapsi sunniti käima kirikus.
Seal polnud mingit muud võimalustki.
Kuid kui olin 7-8. aastane,
saatis mu ema mind tädi juurde sealt midagi tooma.
Tulles sealt tagasi ja minnes trepist üles,
seisis seal treppidel üks mees.
Teadsin, kes Ta on ja Ta ütles mulle: "Evelyn, tahan sinuga rääkida."
Ütlesin: "Siin küll ei saa rääkida. See ju kogu maja sissepääsu ava.
See oleks ju päris kummaline, kui inimesed käiksid sisse-välja
ja näeksid mind Jeesusega rääkimas.
See oleks ikka väga imelik!"
Mispeale Ta ütles:
"Sellest pole midagi. Ma tahan sinuga rääkida."
Nii et, Ta rääkis minuga.
Rääkis õnnistustest, mis Tal mu elu jaoks ootel on.
Ta tahtis, et minust saaks misjonär, mispeale ütlesin:
"Ma küll ei taha misjonäriks saada, sest nad kõik on ju vaesed!
Nad elavad väga tagasihoidlikku elu."
Me võtsime oma kodus misjonäre vastu
ja neil kõigil olid väga kurvad lood
ja neil polnud just eriti palju raha.
Nad olid küll kenad inimesed, kuid ma tahtsin saada ärinaiseks.
Tahtsin minna ülikooli ja hakata ettevõtteid juhtima,
et mul võiks olla edukas elu.
See on see, mida ma tahtsin,
kuid Jeesus ütles: "Aga ma tahan, et sinust saaks misjonär."
Olin hämmingus ja ütlesin: "Ei!
Olen kõigest 8-aastane ja mu ema ei luba seda.
Mul on vaja käia koolis ja pargis mängimas!"
See oli meil üks huvitav jutuajamine.
Kuid see on see, kuidas see kõik algas? - Just.
Ja siis Jeesus ütles lõpetuseks:
"Kas võin vahel tagasi tulla ja sind külastada?"
Vastasin: "Muidugi!"
Ja siis Ta käiski iga päev või õhtu kõik järgnevad 10 aastat.
Mainisite ka, et te isa oli alkohoolik.
Kuidas need kohtumised Jeesusega aitasid teil sellega toime tulla?
Üks tähendusrikkamaid kohtumisi toimus siis, kui olin 15-aastane.
Jeesus astus mu tuppa ja ütles: "Tahan, et andestaksid oma isale."
Ütlesin: "Sa ei mõista.
Mu isa on olnud kogu mu eluaja purjus."
Ta oli väga vägivaldne.
Ta ei teinud küll mulle midagi,
kuid kui talle toit ei maitsenud, virutas ta taldriku põrandale maha.
Ütlesin Jeesusele: "Ma ei saa kunagi sõpru külla kutsuda.
Mul on häbi naabrite ees.
Mu elu on tänu isa joomisele vägagi piiratud."
Olin tõeliselt pahane ja ütlesin: "Ma ei saa andestada talle!
Ja Sa ei saa sellest aru,
sest Sa ei ela seda elu, mida mina elan."
Kuid Jeesus ütles, et tahab, et andestaksin oma isale.
Nii et, meil tekkis teatud sorti vaidlus.
Mul oli 100 põhjust, miks mitte andestada oma isale,
kuniks Jeesus ütles: "Tahan, et näeksid midagi."
Ja siis Ta näitas mulle ühe nägemuse mu isast, kus ta oli 5-aastane
ja kus ta sai oma isa käest karistada
mingi väikese asja pärast, mida ta oli teinud.
Mu vanaisa sidus mu isa puu külge kinni
ja ta jalge all siblisid punased sipelgad,
kelle hammustused on väga valusad.
Nii et, need sipelgad otsekui piinasid mu isa.
Jeesus ütles: "Su isa joob tänu kõigele sellele valule,
mida ta on elus kogenud.
Tänu sellele, et teda pole mõistetud.
Kuid ta pole üldse mitte halb inimene."
See polnud mingi vabandus ta joomisele,
kuid korraga ma mõistsin, mis mu isa südames toimub
ja ma tundsin üht tohutut kaastunnet tema suhtes,
kuna mõistsin nüüd teda.
Andsin isale pisarsilmi andeks. Me nutsime ja kallistasime.
Ta ei lõpetanud küll joomist, kuid me muutusime väga lähedasteks
ja me vahel oli tohutul hulgal armastust.
2 aastat peale seda mu isa kahjuks suri,
kuid ta võttis Jeesuse veel enne oma surma vastu.
Olen tõeliselt tänulik, et me suhe sai taastatud
ja seda kõike tänu Jeesusele.
Ütlesite, et Jeesus külastas teid tihti, kui laps olite.
Kuid hiljem olete veelgi enam õppinud kuulma Tema häält
ja tundma ära, mida Ta teile räägib.
Kuidas te suhe Jumalaga on aastate jooksul muutunud
ja kuidas te Teda kuulete?
Olin oma 20'ndate alguses,
kui Jeesus ütles: "Olen koguaeg käinud sinu juures."
Tema oli see, kes meie suhte algatas.
"Kuid nüüd ma muudan seda kõike.
Kui tahad minuga rääkida, pead tulema juurde.
Sina pead mind üles otsima."
See oli totaalne muutus,
sest varem ma ei pidanud suurt palju midagi tegema.
Ta lihtsalt tuli, me rääkisime või vaidlesime,
ja ma valasin oma südame Ta ees välja.
Kuid nüüd pidin mina minema Tema juurde.
Pidin veetma tunde palves.
Pidin õppima Teda selgelt kuulma.
Pidin õppima Teda kuulma ilma Teda isiklikult nägemata,
mis oli minu jaoks totaalselt uus kogemus.
Ma pidin õppima mõistma Tema seesmist juhtimist,
nii et see oli minu jaoks täiesti uus õpikogemus.
See võttis aega
ja järjepidevust.
See polnud enam nii,
et esitan küsimuse ja saan kohe vastuse.
Kui nüüd midagi küsisin, võis minna nädal
või vahel isegi aastaid, enne kui vastuse sain.
Kuid ma õppisin olema püsiv.
Mida te selle läbi õppisite?
Paljud inimesed tahavad kuulda Jumalalt,
kuid nad tunnevad kuidagi, et nad ei oska.
Kuidas te neid aitaks, või mis nõu neile annaks?
Olin 1997-1998. a. Argentiinas ja sain prohvetliku sõna,
et mu ellu tuleb 10-aastane torm.
Ainus, mis mind sellest läbi pidi kandma,
oli Jumala hääle kuulmine.
Kujutage ette sellist prohvetlikku sõna!
Läksin tagasi Kanadasse ja rääkisin sellest Jumalaga,
mispeale Ta ütles, et see prohvetlik sõna vastab tõele.
Mu lapsed olid tol ajal veel väikesed,
kuid ma otsustasin, et tõusen igal hommikul k 1.30 üles
ja lähen allakorrusele, kui teised veel magavad.
Otsustasin seista ühe jalaga laua peal ja teise jalaga diivanil,
sest kui pead tasakaalu hoidma, ei saa sa ka magama jääda.
Nii koolitasin end järgneva 10 aasta jooksul
ootama ja kuulama Jumalat öö läbi, kuni k 7'ni hommikul.
Sest Jumal ütles, et kõige olulisemad sõnad Piiblis
tulevad peale lauset: "Ja Jumal ütles..."
Seega kõige olulisem asi on kuulda, mida Ta ütleb.
See on see, milleks end harjutasin,
sest uskusin, et kogu mu elu sõltub sellest.
Nii et, ühtpidi olin näljane selle järele,
aga samas oli see ka ellujäämise küsimus.
Millistel erinevatel viisidel te Jumalat kuulete?
On see mõne seesmise hääle kaudu, või Piibli kaudu?
Millised on need erinevad viisid, kuidas Jumal teiega räägib?
Teil on õigus. See võib tulla nii seesmise hääle kui juhatuse kaudu
Uskuge või mitte,
aga ma armastan Jumala Sõna ehk Piiblit.
Me peame pöörduma rohkem tagasi Jumala Sõna juurde.
Nii näiteks loen ma ise mõnda kirjakohta paarsada korda.
Seda kas nädala, paari või ükskõik, millise aja jooksul.
Selle aja jooksul saab Jumal mind sügavuti kõnetada
ja see on väga tervendav, kinnitades me armastussuhet veelgi.
Üks väike näide.
Olin läbipõlenud ja Jeesus juhtis mind läbi Psalmi 23.
Lugesin seda iga päev u 50 korda,
kuniks Ta näitas mulle, kes mina selles Psalmis olen
ja mis on selle protsessi eesmärk.
Ta tervendas mind läbi selle mõne nädala jooksul,
olles ise seal selle Psalmi 23 keskel.
See tõesti tervendas mind!
Nii et, ma olen suur Piibli pooldaja.
Küsimus pole vaid selles, mida sa loed,
vaid et see loetu ka sööbiks sügavale su hinge.
Kuid see on võimalik vaid siis, kui loed seda ikka ja jälle
ning selles peituv elu saab sinu eluks.
See on tõeliselt hea nõuanne.
Kuid nüüd annan teile võimaluse jagada vaatajatega
mida iganes, mis on te südamel.
Olge hea.
Praegu on Soome aeg!
Olen näinud, kuidas Jumal liigub selle rahva seas.
Eelmise aasta juulis, kui siin käisin, oli mul kohtumine Jeesusega.
Ta võitles selle rahva eest.
See oli sõda Jeesuse ja hüljatuse vaimu vahel.
Nägin, kuidas Soome rahvas
oli omaenda meelte ja mõtete rünnaku all,
mis kätkesid endas üksildust, hülgamist ja masendust.
Nägin, kuidas Jeesus sõdis selle kõige vastu,
tõmmates samas seda rahvast enda ligi,
neid emmates ja öeldes:
"Ma armastan teid ja hoolin teist. Olen siin teie jaoks.
Olen siin, et võidelda teie eest."
Tahan julgustada inimesi avama oma südamed Jumalale,
sest see on aeg praegu, kus hoida väga Jumala ligi.
See on aeg, kus Ta võitleb iga inimhinge eest.
See on aeg, kus Ta tõmbab inimesi enda ligi,
öeldes: "Ma olen olemas te jaoks, millised iganes ka olukorrad poleks."
Usun, et see on see aeg.
Meil on veel õige pisut aega järgi,
mistõttu kas oleksite nõus palvetama me vaatajate eest?
- Hea meelega.
Isa, ma palun Jeesuse nimel iga televaataja ja te pere eest.
Palun, et annaksid rahu nende südameisse
ja leppimist olukordadega, kus nad on.
Palun, et tervendaksid kõik valdkonnad,
kus nad seda vajavad.
Palun iga alkohooliku eest, kes otsib tröösti alkoholist,
et ta avaks oma südame ja teaks, et Jeesus mõistab ta valu.
Jeesus mõistab su üksildust
ja tahab olla aseaineks sellele alkoholile.
Ta tahab hoida sind oma käte vahel ja trööstida ning lohutada sind.
Kõigile neile aga, kes tunnevad end üksildastena,
vabastan ma Jeesuses peituva kaasluse ja armastuse.
Ütlen kõigile, kel on hetkel väga valus, et Jeesus teab ja mõistab kõike
ega mõista teid hukka.
Nii et, ma vabastan armastuse, ühtsuse ja aktsepteerimise
ja ka ühe sooja ning kindla tunde ning jõu minna edasi.
Kuulutan inimestele, kelle ihus on mingi häda, tervenemist.
Ühtlasi ka rahu ja rahulolu nii teile kui te pereliikmetele
ja Jumala õnnistusi kogu te rahvale, Jeesuse nimel.
Aamen. Aitäh Evelyn tulemast
ja õnnistatud aega nii siin Soomes,
kui õnnistusi te teenistusele Amsterdamis.
Aitäh! Aitäh kutsumast! Oli tõeliselt tore vestelda.
- Aitäh!
Kuulsime just äsja Evelyni lugu, kes õppis kuulma Püha Vaimu häält,
mis kaasas teda võrratutesse seiklustesse.
Kui soovid kuulda
teistegi Jumala meeste ja naiste lugusid,
helista annetustelefonil 900 1777. Kõne hind on 7 eurot.
Võid annetada ka TV7 kontodele, mille andmed leiad www.tv7.ee
Aitäh su toetuse eest!
Tõlge: Anne-Ly Raukas