Millaista on olla historian kulkua muuttaneen henkilön jälkeläinen?
Miten se muuttaa identiteettiä ja vaikuttaa siihen, kuka ihmisestä tulee?
Vieraamme on Lutherin jälkeläisten yhdistyksen puheenjohtaja -
Christian Priesmeier.
Tervetuloa ohjelmaan!
On ilo saada sinut vieraaksi. - Tämä on minulle kunnia.
Kiitos.
Olet Martti Lutherin jälkeläinen alenevassa polvessa äitisi puolelta.
Voisin kuvitella, että varttuessasi siitä tiedosta tuli osa identiteettiäsi.
Miten se on muovannut tapaa, jolla näet itsesi?
Nuorena se ei ollut minulle iso juttu.
Se on ollut prosessi.
Kun minusta tuli aikuinen, aviomies ja isä, -
kirkon ja suvun historian merkitys kasvoi elämässäni.
Tulin siitä aiempaa tietoisemmaksi.
Lapsena kyllä tiesin sen, mutta se ei ollut minulle mikään iso juttu.
Onko se joskus ollut myös taakka? - Ei oikeastaan.
Se oli luonnollinen osa elämää.
Se ei ikinä ole ollut mikään taakka.
Kukaan ei määrännyt, että pitää olla tietynlainen.
Se oli osa elämää. Kuin puhuisi tädistä, sedästä tai veljestä.
Osa elämää. Sitä ei voi riisua pois ja jättää.
Olet Lutherin jälkeläisten yhdistyksen puheenjohtaja.
Yhdistys on perustettu vuonna 1926.
Olet sanonut, että haluat pitää Lutherin hengen elossa.
Mistä se koostuu?
Mitä toivoisit ihmisten ymmärtävän ja muistavan?
Lutherin henki on aina yhteydessä uskonnollisiin asioihin.
Minulle on tärkeää, että ihmisellä on uskonto.
Nykyään sillä ei ole minulle niinkään merkitystä, onko ihminen katolinen, -
protestantti, helluntailainen tai mikä tahansa.
Minulle on tärkeää, että ihmisellä on jotain mihin uskoa.
Mielestäni uskonto on jotain, -
mikä aina vahvistaa ihmistä hyvin paljon.
Voi saada yhteyden Jumalaan, pyytää Häneltä jotain tai kiittää Häntä, -
jos jokin asia sujui erityisen hyvin.
Toisaalta voi kysyä: "Jumala, miksi teit näin minulle?"
On joku, jolle voi osoittaa asiansa.
Se on tärkeää minun elämässäni ja uskoakseni jokaisen elämässä.
Yhdistyksesi on laatinut monia kirjoja Lutherin elämästä.
Onko siinä jotain merkityksellistä, minkä ihmiset usein unohtavat?
Ajattelen, että kaikki, mitä Martti Luther kirjoitti, -
on aina yhteydessä uskoon.
Siihen, miten uskoa -
ja miten tulkita Raamattua.
Sen vaikuttimena oli aina uskonto.
Osa hänen kirjoituksistaan on todella huonoa. Se on todettava.
Mutta kirjoitusten vaikutin oli aina erilainen.
Tekstien taustalla oli aina uskonnollinen ajatus.
Taustalla ei ollut poliittisia tai muita ajatuksia.
Olet Lutherin jälkeläinen äitisi puolelta.
Mutta isäsi äiti antoi sinulle vahvan esimerkin, -
millaista on elää kristittynä. Mitä opit häneltä?
Rukoilemisen. Mitä ikinä tapahtuikin, isoäiti rukoili.
Hän kiitti ja pyysi asioita rukouksessa.
Muistan isoäitini siitä, että hän rukoili aina.
Jos jotain tapahtui, hän sanoi: "Tule tänne, Christian. Rukoillaan."
Siihen liittyi aina rukous. Hän oli hyvin vahva uskova.
Kun olin lapsi, se oli joskus hieman vaikeaa.
Muut lapset olivat ulkona pitämässä hauskaa, ja minun piti rukoilla.
Nuorena se tuntui ongelmalliselta -
tai epätavanomaiselta.
Mutta nyt vanhempana arvostan sitä, että hän teki niin.
Vaikka ihminen olisi sukua Lutherille ja etunimi olisi Christian, -
hänenkin pitää löytää oma tiensä.
Miten kuvailisit henkilökohtaista uskoasi Jumalaan?
Tämä ei ole helppo kysymys.
Olen hengellinen ihminen.
Usko oli jotain, mitä olin kaivannut jo pitkään.
Joskus kun on seurakunnassa, istuu jumalanpalveluksessa ja laulaa, -
ei tunnu kovin... en sanoisi mukavalta.
Sitä tekee, koska tietää, että kuuluu tehdä niin -
tai josta täytyisi pitää, -
mutta hengellisessä mielessä suora yhteys Jumalaan puuttuu.
Seurakunta on useimmiten hyvin monimuotoinen.
Siellä on erilaisia näkemyksiä, miten uskoa.
Etsin aina jotakuta -
tai omaa hengellistä tietäni.
Olet ammatiltasi tietotekniikkainsinööri.
Toimit seurakunnassasi myös maallikkopappina.
Kuulut lisäksi luostarin veljeskuntaan. Mikä on veljeskunnan tarkoitus?
Ensinnäkin se on hengellisesti suuntautunutta.
Olemme sisterssiläisiä. Noudatamme Benediktuksen sääntöjä -
yhdessä ollessamme. Rukoilemme neljästi päivässä.
Se on luonteeltaan hengellistä.
Miten sen selittäisi...
Kun istuu rukoilemassa, alkaa mietiskellä.
On myös säännöllisiä hiljentymishetkiä, -
jolloin on yksinään huoneessaan.
Ei puhu kenellekään muulle kuin Jumalalle.
Vetäytyy yksinäisyyteen ajattelemaan.
Sitä ei oikein voi kuvailla.
Joidenkin mielestä se ei ole hullumpaa.
Jotkut todella nauttivat siitä. Itse nautin siitä.
Aina kun olen ollut luostarissa ja minun pitää lähteä sieltä, -
lähden kyyneleet silmissä.
Toisaalta se on vahvistanut minua maallisessa elämässäni.
Se on antanut paljon vahvistusta ja voimaa puhua Jumalasta.
Luterilainen kirkko on Suomessa ja Pohjoismaissa hyvin iso.
Monet katsojamme tuntevat sen tai kuuluvat siihen.
Mikä luterilaisessa uskossa on sinun näkökulmastasi olennaista?
Vapaus lukea Raamattua ja muodostaa siitä oma mielipide.
Ja tietysti se, että saa Jumalan armon ilman omaa ansiota.
Se on vapaus uskoa.
Se on luterilaiselle tärkeintä. Jumalan armon omistaminen.
Ei tarvitse olla polvillaan 24 tuntia päivässä rukoilemassa.
Tietysti niin voi tehdä, mutta sillä ei ole väliä, -
sillä hänellä on jo Jumalan armo.
Se on erilainen tapa muuttaa elämää.
Koska ihmisellä on armo, hän voi tehdä hyviä asioita.
Niitä ei tehdä, jotta saisi Jumalan armon.
Tämä on arvokkain asia Lutherin ajatuksissa ja luterilaisille uskoville.
Mikael Agricola, joka oli Lutherin oppilas, käänsi Raamatun suomeksi.
Häntä kutsutaan suomen kirjakielen isäksi.
Luther ja muut reformaattorit tekivät samaa omissa maissaan.
Niin tavallinen kansa pystyi lukemaan Jumalan Sanaa -
ensikertaa omalla kielellään.
Millaisia tunteita sen ajatteleminen herättää esivanhempiasi kohtaan?
Suurenmoisia.
Lutherin raamatunkäännös on minusta itsestäni -
yksi parhaimpia.
Se antaa tuntumaa siitä työstä, jota hän teki.
Esimerkiksi Psalmi 23, Herra on minun paimeneni.
Olen lukenut sen englanniksi eri käännöksistä, -
Kuningas Jaakon Raamatusta, NIV-käännöksestä ja muista.
Minulle lause "Der Herr ist mein Hirte", "Herra on minun paimeneni", -
se, miten hän rakensi lauseet ja antoi niille merkityksen, -
on minusta suurenmoista.
Varmasti sinusta tuntuu samalta, kun luet Agricolan Raamattua.
Se on kovaa työtä, joka on vuodatettu suoraan ihmisille.
Kun keskustelimme aiemmin, kerroit, että Raamattu puhuu sinulle -
eri elämänvaiheissa. Voitko kertoa sen uudelleen?
Kun luin Raamattua ensikertaa, se oli vain kirja.
Sitä lukee, ja siinä on kertomuksia.
Jotkin kertomukset voivat olla tuttuja lapsuudesta.
Esimerkiksi kertomus Joonasta. Sitä luetaan kaikissa lastentarhoissa.
Se on hauska kertomus.
Sen taustalla näkee jotain, mutta se ei anna mitään kummempaa.
Jossain vaiheessa alkaa lukea Raamattua enemmän.
Joskus saa yhteyden tekstiin.
Ehkä ihmisellä on jokin ongelma.
Hän lukee esimerkiksi Saarnaajan kirjan. Se kuvaa koko elämää.
Sitä löytää itsensä Raamatusta.
Tuntee, että Raamattu puhuu suoraan itselle.
Se on tunne, jota ei voi oikein kuvailla. Se pitää kokea.
Kuten jo mainitsit, Luther kirjoitti myös kiistanalaisia tekstejä.
Hän kirjoitti hyvin kovia sanoja juutalaisista. Miltä se sinusta tuntuu?
Niitä tekstejä ei voi puolustella.
Ne ovat tekstejä, -
jotka ovat kovia, eivätkä ne ole...
Niitä ei voi puolustella.
Mutta itse ajattelen, että niiden vaikuttimet ovat uskonnollisia.
Lutherin ajatus oli se, -
että hän löysi Raamatun oikean merkityksen.
Hän sanoi: "Nyt olen löytänyt Raamatun oikealla tavalla.
Juutalaistenkin tulisi seurata minua." Tämä oli ajatus taustalla.
Hän ei voinut hyväksyä, etteivät he tee niin.
Että he halusivat pysyä juutalaisina.
Sen vaikuttimena oli uskonto.
Hän oli kenties vihainen siitä, vaikka se ei ollut oikeutettua.
Toisaalta hänen tekstinsä vastasivat sitä tyyliä, -
jolla sinä aikana kirjoitettiin. Se oli kovaa kieltä.
Se ei ollut sellaista kuin nykyään: hyvin kohteliasta, -
ei sanota kaikkea ääneen.
Asiat sanottiin suoraan. Se oli hyvin ankaraa.
Täytyy aina ottaa huomioon myös tekstien historiallinen tausta.
Hän teki vahingollisia asioita tarkoittaessaan hyvää.
Pidit esitelmän yhdistyksestänne.
Siinä sanoit: "Meidän ei saa unohtaa kunnioittaa niitä ihmisiä, -
jotka ovat välittäneet meille Jumalan rakkauden, jotta voimme elää."
Mitä tämä lainaus merkitsee sinulle?
Valitsin tämän lainauksen useita vuosia sitten -
ensimmäistä luentoani varten.
Opimme asioita esivanhemmiltamme, -
vanhemmilta, isovanhemmilta ja isoisovanhemmilta.
He opettavat meille arvoja, joilla voimme seistä.
He tasoittavat tietä olemassaolollemme.
He antavat meille arvoja, miten toimia, -
miten toimia suhteessa muihin ihmisiin ja itseemme.
He välittävät meille ajatuksia. Auttavat kasvamaan lapsesta aikuiseksi.
Mitä kauemmas taaksepäin menee, -
sitä enemmän löytää asioita, jotka ovat tulleet perheeseen.
Sanamme eivät ole vain yksittäisiä sanoja.
Ne johtavat muita seuraamaan, -
joskus hyvään, joskus pahaan.
Kaikki, mitä annat lapsillesi ja lastenlapsillesi, -
johtaa heitä tulevaisuuteen.
Se vaikuttaa siellä. Se joko vahingoittaa tai tuottaa jotain hyvää.
Toivottavasti sanat, joita puhun lastenlapsilleni, johtavat hyvään.
Varmasti sinulla on hyvä vaikutus lastenlapsiisi.
Kerroit vieväsi heitä kirkkoon kanssasi.
Niin vien. Teemme sen mielellämme.
Vanhemmilla ei aina ole aikaa sellaiseen.
Vaikka minä ja vaimoni käymme töissä, -
yritämme viedä heitä ja ohjata heitä.
Ohjaamme ja johdamme heitä.
Maailma sekularisoituu. Ainakin Euroopassa -
yhä useampien kiinnostus Jumalaa kohtaan hiipuu.
Muualla ihmisiä tulee Kristuksen luo, mutta Euroopassa näyttää, -
että Jumala kiinnostaa ihmisiä vähemmän.
Jos Luther istuisi tässä kanssamme, mitä hän ajattelisi maailmasta -
ja mitä hän haluaisi tehdä?
Hän ei varmastikaan voisi uskoa tätä.
Siihen aikaan hän tunsi kenties islamin -
ja kristinuskon. Mutta hän ei tiennyt muusta.
Hän olisi huolissaan siitä, että ihmiset ovat kadottamassa Jumalan.
Sitä hän etsi. Hän etsi Jumalaa.
Hän ei varmasti voisi uskoa, että ihmiset lähtevät kirkosta -
eivätkä usko enää Jumalaan. Se olisi hänestä varmasti pelottavaa.
Jos hän olisi täällä kanssamme, mitä hän haluaisi tehdä?
Rukoilla Jumalaa, luulisin.
Ehkä se johtaisi hänet ajatukseen, -
että kristityt pitää koota yhteen.
Toisaalta hän ei varmaankaan tekisi kompromisseja.
Mutta kun ajattelee, että uskonnon asema heikkenee, -
hän kenties pystyisi kokoamaan kristittyjä.
Hän saattaisi olla johtohahmo taistelussa sekularisoitumista vastaan.
Kenties hän naulaisi asioita jonkin kirkon ovelle.
Nykyään hän käyttäisi luultavasti Facebookia.
Tai jotain muuta, Twitteriä.
Arvelisin hänen käyttävän uutta mediaa.
95 teesin naulaaminen linnan oveen -
on hyvä tarina.
Itse en usko, että se on totta.
Luther oli professori. Hän työskenteli yliopistossa.
Ehkä hänellä oli sihteeri, joka kirjoitti kaikki nämä asiat.
"Vie nämä jonnekin ovelle. Naulaa ne sinne."
Ovi oli ikään kuin liitutaulu opiskelijoille keskusteluja varten.
Eikä sillä olisi ollut vaikutusta...
Piispa ei olisi käynyt Wittenbergin kirkossa -
lukemassa oveen naulattuja tekstejä. Teesejä levitettiin kirjeitse.
Mutta se on hyvä tarina. Kelpaa Hollywood-elokuviinkin.
Juuri niin. Minusta ajatus Lutherista liittymässä Twitteriin -
ja kokoamassa kristittyjä rukoilemaan Euroopan puolesta on mahtava.
Luennollasi näytit mielenkiintoisen lainauksen.
"Olen pitänyt kädessäni monia asioita ja menettänyt ne kaikki.
Mutta kaiken, mitä olen antanut Jumalan käsiin, omistan yhä."
Näin sanoi Luther. Mitä se merkitsee sinulle?
Joskus tapahtuu asioita.
Ihminen tekee suunnitelmia. Hän suunnittelee menevänsä ostoksille.
Hän suunnittelee menevänsä yliopistoon. Paljon suunnitelmia.
Joskus suunnitelmat haihtuvat savuna ilmaan.
Ehkä ihminen reputti tentin. Koko ura on ohi hetkessä.
Vaikka hänellä olisi parhaat ideat.
Suunnittelemme koko elämän tarkkaan askel askeleelta.
Meidän täytyy olla tietoisia siitä, -
ettei elämää voi suunnitella.
Mutta kun laittaa elämänsä Jumalan käsiin, -
Jumala johdattaa elämääsi tavalla, joka on sinulle paras.
Se ei ole jotain, mitä suunnittelee, vaan se on armoa.
Olet luvannut antaa katsojille rohkaisun sanoja. Nyt on sen aika.
Jumalan rakkaus on niin suuri, -
ettei sitä voi laittaa taskuun.
Jumalan armo on massiivinen.
Meidän pitää liittyä yhteen ja levittää Hänen rakkauttaan ja armoaan.
Se on tärkein asia, jonka voin sanoa.
Christian Priesmeier, kiitos haastattelusta.
Kiitos, että tulit vieraaksemme.
Siunausta tärkeälle työllesi, -
kun viet Lutherin perintöä eteenpäin -
ja puhut armon ilmaisesta lahjasta.
Kiitos. Oli kiva olla täällä ja nautin ajasta kanssasi.
Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz