INTERVJUU
Gospel Fire International on usule tuginev organisatsioon,
mis püüab jõuda kaugete rahvasteni
ja muuta Jumala Sõna kaudu erinevaid kogukondi.
On nii imeline näha,
kui inimesed leiavad tee Kristuse juurde.
Nende elud muutuvad ning nad leiavad tuleviku ja lootuse.
Me näeme erinevaid kannatusi ja tahame aidata leevendada neid
läbi kõikvõimalike humanitaarprojektide.
Jeesus käskis meil minna kõike maailma
kuulutama evangeeliumi
ja ristima inimesi Isa, Poja ja Püha Vaimu nimesse.
Ühtlasi aga käskis Ta meil ka teha jüngreid.
Seetõttu teemegi koostööd nii koguduste- kui teistega,
et see töö saaks tehtud.
Me armastame oma tööd!
Jeesus käskis oma järgijaid
viia evangeelium kõigi rahvaste ja hõimudeni.
Täna intervjueerin abielupaari,
kes viib evangeeliumi seni puutumatute Aafrika hõimudeni.
Tere tulemast saatesse Peter ja Becky Franz!
Gospel Fire International organisatsioonist Keenias.
Aitäh! Rõõm on meiepoolne.
Nii tore, et olete siin.
Nägime just äsja videot teie tööst.
Kas te võiks palun rääkida neist inimestest,
kelleni te ulatute.
Kes need puutumatud rahvad on ja kus nad elavad?
Gospel Fire International tegutseb peamiselt Ida-Aafrikas.
Oleme võtnud ka suuna Kesk-Aafrika poole -
Lõuna-Sudaani ja Etioopiasse.
Hetkel oleme sirutumas nyangatomide, toposade,
turkana ja murileide poole.
Need piirkonnad on hetkel me peamine sihtmärk
Möödunud aastal töötasime Põhja-Uganda aladel,
kus vastupanuliikumine LRA on avaldanud tugevat mõju.
Saime külastada viite linna,
kus LRA tegevus on avaldanud tugevat mõju.
Nii et hetkel suunduma sinna regiooni.
Otsime eelkõige kõige raskemaid piirkondi,
kus inimesed on väljaspool Jumala võrratu evangeeliumi leviala.
Paljud misjonäridest jutlustajad on enne teidki üritanud seda teha.
Osad neist on kaotanud oma elu.
Kust leiate julguse minna neisse piirkondadesse?
Ega see ei olegi alati nii lihtne.
Kuid me kogeme, kui oluline see on viia sinna evangeeliumi.
Jeesus ütles, et me ei tohiks pidada oma elu kalliks,
vaid lihtsalt läheksime.
Loomulikult kasutame ka kainet mõistust,
omades sõjaväelastest saatjaskonda.
Nii et kõik ettevaatusabinõud on käigus.
Kuid me peamine eesmärk on siiski viia inimestele evangeeliumi.
Te puutute kokku ka moslemite ja animistidega.
Mida te sellistes olukordades teete?
Kuidas viite evangeeliumi neile, kes pole elu sees Jeesusest kuulnud?
Üks efektiivne evangeliseerimise viis on näidata filmi Jeesusest.
Läheme neisse piirkondadesse, kuhu saame -
näiteks erinevatesse küladesse
ja näitame seal filmi Jeesuse elust.
See puudutab inimesi väga. Isegi moslemeid.
Kuid me käitume moslemitega teisiti kui animistidega.
Moslemitele räägime Piiblist, alustades loomislooga.
Räägime sellest, kuidas Jumal lõi Aadama ja Eeva.
Räägime ka pattu langemisest.
Õpetame seda kõike 20 minutit korraga.
Seejärel laulame neile omasel moel, aga loomulikult kristlikke laule.
Ja siis õpetame jälle 20 minutit.
Iga päev on kolm osa,
kus anname oma sõnumi lihtsal moel edasi.
Rõhutame asju, millest Koraanis ei räägita,
kuid mis tõstavad Jeesuse, me Jumala, eriliselt esile.
Töötame läbi kogu Vana Testamendi.
Räägime Eelijast ja Moosesest.
Räägime alati ohvrist ja selle tähendusest -
sellest, et veri pidi saama valatud,
sest see aitab hiljem selgitada, miks Jeesus pidi ristil surema.
Parim koht, mille põhjal hakata moslemitele selgitama
Uut Testamenti,
on muutumise mägi, kus Jeesus kohtus Eelija ja Moosesega.
Miks nad rääkisid seal Jeesusega?
Miks oli nende ilmumine nii oluline ja see, et nad rääkisid Jeesusega?
Seda lõpliku ohvri tõttu,
mille Jumal pidi kogu inimkonna eest tooma.
Kuidas sellele reageeritakse?
Nad pole midagi sellist varem kuulnud,
mistõttu võiks arvata, et inimesed on kas vihased, hirmunud või hämmingus
Saaksite te siinkohal tuua näiteid nende reageeringutest?
Me olime Moyales, Etioopia piiril.
Panime oma lava keset linna püsti.
Ei tahtnud kedagi provotseerida, nii et me ei pannud sinna suurt silti:
"Jeesus tervendab murtud südamed."
Tavaliselt me küll paneme sellise sildi.
Seekord panime vaid lava püsti ja hakkasime kuulutama.
Inimesed reageerisid erineval moel.
Umbes 3000 inimest olid vastuvõtlikud.
Nad tahtsid kuulda, mis meil öelda oli.
Kuid siis seal oli 15 sellist inimest,
kes olid just tulnud moslemite reedeselt palvuselt.
Nad hakkasid kummagi me suunas kive loopima.
3000 inimest tahtis kuulda evangeeliumi
ja 15 inimest loopis kive.
Seetõttu on äärmiselt oluline teha koostööd valitsusega,
kes võtab su kui oma kaitse alla,
kuna usuvabadus kuulub selle maa põhiseaduse hulka.
Samas on oluline sõlmida suhteid ka moslemite piirkonnas.
Olles seadnud oma lava keset Moyale turgu üles,
käisime ka linna peal ning tutvusime moslemitega.
Osa neist tulid küsima, mida me seal teeme
ja mis lugu üldse on?
"Kas tegu on mõne uue mobiiltelefoni firmaga
ja te müüte mobiile?"
Ütlesin siis, et mobiiltelefonifirma me pole,
kuid kommunikatsiooniga tegeleme küll,
nii et tulgu aga meid homme kuulama.
"Saate kuulda põnevaid lugusid Jumalaga suhtlemisest."
Me loome suhteid.
Möödunud aastal alustasime jalgpallivõistlustega
lihtsalt selleks, et luua moslemitega sõprussuhteid.
Sest kui sõprussuhe on loodud,
hakkab inimese süda avanema ka sellele,
mis hiljem järgneb.
Me armastame moslemeid. Nad on toredad inimesed.
Hämmastav! Samas nõuab see kõik palju loovust.
Peter, sina oled misjonäride laps ja sündinud Aafrikas
ning sina Becky oled pastori tütar.
Nii et tundub, et teile oli juba kui ette määratud
saada misjonärideks.
Oli teil samas noortena raske leida oma kutsumist?
Ma ei tea, kas see nüüd just raske oli.
Pean tõdema, et olen ütlemata tänulik oma vanematele.
Lapsena kasvades pidasin Jumalariigi tööd väga eriliseks.
Mu isal oli kombeks minna alkohoolikutega rääkima
ning kohtuda narkomaanidega, kes vahel käisid meil koduski.
Ta osutas neile alati armastust ning näitas oma eeskujuga,
et elus pole midagi paremat kui Jumala teenimine.
See on see, mille keskel ma üles kasvasin,
kuniks ütlesin Jumalale: "Üks päev ma tahan teenida Sind."
Jah, mul olid teismelisena omad võitlused
ja maailm tundus nii ahvatlev.
Kuid nähes oma sõpru käimas pidudel ja joomas,
mõtlesin: "Ei. Minu elu ei saa küll selline olema.
Jumal on andnud mulle vaid ühe elu
ja ma tahan elada seda tähendusrikkal moel.
Tahan teenida Jeesust."
See on see, mil sirutusin Tema poole ja sain ka Püha Vaimuga ristitud.
Põlesin kõige täiega Jeesusele, öeldes:
"Issand, mida iganes Sa tahad, et ma teeksin, seda ma teen."
- Milline võrratu lugu! Aga sina, Peter?
Minu kutsumine sai alguse ühest igatsusest.
Andsin oma elu Jeesusele, kui olin 10-aastane.
12-aastaselt oli mul eriline kogemus Püha Vaimuga.
See oli midagi väga võimast
ja seda nimetatakse ka Püha Vaimuga ristimiseks.
Ma isegi ei teadnud, mis see on, kuid see oli midagi väga erilist.
Olles 14-aastane, käisin koos isaga evangeliseerimas.
Näitasime õhtuti erinevaid filme
ja ma sain masinate taga toimetada.
Tol ajal näidati 16 mm filme.
Näitasime filme nii T. L. Osborn'ist kui Jeesusest.
Mulle nii meeldis see kõik!
Mäletan, kuidas vaatasin neid T. L. Osborni filme,
kus suured rahvahulgad võtsid Jeesuse oma Päästjaks vastu.
Ja siis veel kõik need imed
kus pimedad hakkasid nägema ja kurdid kuulma!
Mäletan end väikese poisina ütlevat:
"Issand, see on see, mida tahan kunagi teha."
See sai alguse mu südamest
ja salamisi hakkasin ka selle poole liikuma.
Ma ei rääkinud sellest kellelegi, kuid see oli mu sihtmärk.
Ja mida enam selles suunas liikusin, seda enam Jumal mind kinnitas.
Hiljem, kui me Becky'ga 1988. a. Aafrikasse läksime,
olime algul ühe piirkonna misjonärid.
Minu peamiseks tööks oli erinevates komiteedes istumine.
Kuid ma sain aru, et see pole minu teema.
Tahtsin täita kutset, mida oma südames kogesin.
Nii pöördusin tagasi selle juurde, mis oli mulle tuttav - filmide näitamine
Ühtlasi hakkasin evangeliseerima.
Meil olid tavaliselt auto katusel kõlarid ja prožektorid
ning me kuulutasime maasturi kapoti pealt.
Lisaks sellele tõmbasime valge kanga üles
ja sel ajal, kui filmilinte vahetasime, tunnistasime oma usust
või juhtisime inimesi Kristuse juurde.
Tundsin, kuidas olin leidnud oma osa.
Becky, mis tunne see oli minna Aafrikasse?
Said sa ka algul kultuurišoki?
Tänaseks olete ju elanud seal juba 28 aastat.
Ütlete, et olete nüüdseks juba rohkem aafriklased kui sakslased.
Kuid mis tunde see algul tekitas?
Algul oli muidugi kõik väga erinev.
Ma armastan oma peret Saksamaal
ja mul on lähedased suhted nii oma õdede kui vanematega.
Saksamaalt lahkudes olin kõigest 21-aastane
ja just medõena kooli lõpetanud.
Ja siis oli korraga aeg öelda: "Head aega!"
Tol ajal polnud internetti, Facebook'i, Skype'i,
fakse ega E-maili.
Keeniasse saabumine - kaugel kodust, uus kultuur,
võõras keel ja teistmoodi inimesed, eemal kodust.
Peab tõdema, et see oli ikka paras väljakutse,
sest ma igatsesin oma kodu, sõprade ja koguduse noorte järele.
Paljud mu sõbrad abiellusid ja ma ei saanud nende pulma minna.
Tol ajal käisime kodus iga 2-3 aasta järel.
Meie esimene seal oleku aeg oli üldse 4 aastat.
Lennujaama minnes tuli kogu kogudus meid saatma
ja siis ma mõistsin, et see oli Jumala tahe meie suhtes.
Jätsime kõigiga hüvasti ja ma püüdsin olla tugev,
kuid minnes kõigist väravatest läbi ja jäädes kahekesi,
murdusin täiega ja hakkasin nutma.
"Issand, mida ma ometi teen?
Samas tean, et oled minuga ja juhid ning juhatad mind."
Nii see kõik läks.
Tundsin end algul Keenias väga üksikuna.
Meil oli keenialastest sõpru -
võrratud inimesed ja ma armastan neid.
Kuid vahel sa vajad kedagi, kellega oma südant jagada;
kedagi, kes on su oma kultuuriruumist.
Nii et hakkasin paluma Jumalalt sõpra.
Siis kohtusin ühe taanlaste perega.
Selle naisest sai mulle väga hea sõber ja see aitas mind alguses väga palju.
Tasapisi aga sai sellest paigast mu kodu.
Mingi hetk sa juba tead, kus miski on ja sul on oma sõbrad.
Nii et see oli koht, kus olla
- Mis tunne see on töötada koos abielupaarina?
Teil on ühine eesmärk ja te olete koguaeg koos.
Mis tunne see on?
Ma ei vahetaks seda millegi vastu.
On tõeliselt põnev töötada koos ja liikuda edasi ühise eesmärgi nimel.
Becky vastutab paljuski administratiivse töö eest.
Me lapsed on juba kodust välja lennanud,
nii et võime reisida üheskoos.
Tugi, mida temalt saan, on lihtsalt imeline
ja samas toetan mina jälle teda.
Nii et üheskoos saame täita seda kallist kutsumist,
mille Jumal on meile andnud.
Usun, et Gospel Fire International poleks täna see, mis ta on,
kui me ei töötaks koos nii nagu me töötame.
Minu kui abikaasa jaoks, on see väga põnev.
Mul on hea meel, et võin olla nii naine, ema kui abikaasa.
Elus on ju erinevaid etappe.
Aafrikasse minnes reisisime seal palju koos ringi.
Siis saime lapsed.
Mõistsin, et see on minu ülesanne kasvatada üles järgmine põlvkond.
Mulle tõesti meeldib olla ema ja olla olemas oma laste jaoks.
Ma ei tahtnud neile lapsehoidjat - kui, siis väga lühikeseks ajaks.
Mõtlesin, et kui Jumal andis mulle lapsed,
siis ma tahan ka panustada neisse.
Mul on nii hea meel, et seda tegin, sest see on nüüd ringiga tagasi tulnud.
Oleme oma lastega väga lähedased.
Kui midagi juhtub või on, siis alati helistame ja räägime.
Minu meelest on tore,
et ema ja naise elus on erinevaid etappe.
Ma hoidsin algul me lapsi, nüüd nad on kodust väljas
ja me võime taas üheskoos ringi reisida.
Me täidame Jumala kutset, muutes kogukondi.
Lisaks sellele, et viite evangeeliumi kaugete rahvasteni,
investeerite te ka noortesse ja kohalikesse inimestesse.
Mis on selle töö juures kõige olulisem?
Jumalariigitöös on palju võimalusi.
Kaasata noori ja lasta neil teha midagi.
Meie jaoks on tõeliselt tore näha,
kui nad saavad nii palju väge, et liiguvad juba omal käel edasi.
Meiega on hetkel kaasas üks noor evangelist Saksamaalt.
Ta on täiega kaasas ja jutlustab samuti.
Ta näeb avatud uksi, imesid ja Issanda võimsaid tegusid
ning see mõjutab teda väga palju.
Mis puudutab aga keenialasi,
siis on tore näha, kuidas nad kasvavad meedia vallas.
Meil on oma meediaosakond.
Meil on ka oma tehnikaosakond ja remonditöökoda.
Keenialased õpivad erinevaid asju ning seda, kuidas ise hakkama saada.
See kõik on julgustuseks meile, kui pressime ikka edasi,
viies evangeeliumi puutumatutelsse, rasketesse paikadesse
ja nad on koos meiega kõige selle keskel.
Vahel mul on tunne,
et nad on veel rohkem pühendunud kui ma ise olengi.
Nad on nii pühendunud teenima Jumalat
ja nii valmis asuma rasketele, ohtlikele teekondadele,
kus kuulid vilisevad.
Nad on kõigeks selleks valmis.
Mis minusse puutub, siis ma lähen, teen oma töö ja lahkun,
kuid nemad teevad selle raskema töö ära.
Nende õlgadel on oluliselt rohkem kui minu omadel.
Nad on palju suuremas ohus kui mina,
kuid nad teevad seda armastusest Jeesuse vastu
ja see tõesti puudutab mu südant.
Nagu ka juba ütlesite - teie töös tuleb loota täiega Jumalale.
Kuid millised on olnud need ajad, kus te usku on eriliselt venitatud?
Olgu siis te teenimistöös või eraelus.
- Räägi sina, Becky.
Eks naised muretse tavaliselt ikka rohkem.
Olen nii tänulik, et Peter on mu kõrval, sest ta tuletab mulle alati meelde,
et me loodame Jumala ja mitte iseenda peale
ja mitte omaenda arusaamadele.
Vahel oli meil majanduslikult raske.
Ka see oli raske aeg, kui lapsed kolisid tagasi Saksamaale,
et jätkata oma õpinguid.
Nii et väljakutseid ikka tuleb,
aga see on nii tore, et oleme kahekesi koos,
sest nii saame koos palvetada, paludes Jumala abi.
Meiegi ju oleme lihtsalt inimesed.
Isegi, et oleme kristlased, oleme me ka vahel lõpu korral,
öeldes: "Jeesus, me vajame uut jõudu Su käest,
et minna edasi.
Vasta meile ometi."
Ja see on nii imeline, et Jumal kuuleb palveid
ja ka vastab neile.
Vahel saan mõne kirja või E-kirja.
Teinekord tuleb mõni muu vastus või rahaline lahendus.
Ta tõstab su jälle üles, öeldes:
"Ma olen siin ja ma olen kutsunud teid seda kõike tegema.
Ma olen su isa ja ma armastan ning julgustan sind."
Jumala teenimine on võimas
nii nagu Tema töö nägeminegi me eludes.
See on tõeliselt julgustav tunnistus, Becky.
Olete rajanud misjoniorganisatsiooni Gospel Fire International,
mis tegutseb hetkel neljal maal.
Millised on te tulevikuplaanid?
Tulevikuplaan on viia seda tööd edasi
veelgi kaugemale Lõuna-Sudaani
ja ka Etioopiasse.
Püüame jõuda neisse piirkondadesse juba sel ja ka järgmisel aastal,
kunad nad on palju kannatanud.
Jeesus ütles, et Ta tagasitulek on lähedal,
kui evangeelium on jõudnud kõigi rahvaste- ja etniliste gruppideni.
Piirkonades, kuhu tahame jõuda,
pole sadade kilomeetrite raadiuses ühtki kirikut
ega kristlikku kuulutustööd.
Vahel meile lausa öeldakse:
"Kas võtaksite palun oma Jeesuse järgmine kord kaasa?
Ta on kindlasti te naaber."
See on see, kui kaugel nad on Temast.
Nad pole Jeesusest kunagi kuulnud.
Nii et see on meie tuleviku peamine eesmärk
täita Jeesuse misjonikäsku ja jõuda nende piirkondadeni
võimalikult paljude meeskondadega.
Mu igatsus on,
et kohalikud kogudused saadaksid ise oma misjonäre sinna.
Nii et me oleme ühtpidi ka kui katalüsaatorid,
aidates ja julgustades neid saatma oma inimesi välja.
Sest misjonäridena oleks nemad palju efektiivsemad
kui mina valge mehena.
Nad oskavad kohalikke keeli.
Keenialasest turkana oskab tavaliselt 3-4 keelt
ja viienda õppimine poleks ka raske.
Ehk siis, tuleviku võtmena näen seda, et me läheme neisse piirkondadesse,
teeme koostööd ja üritame avada uksi.
Võrgustikul ja partnerlusel on oma koht.
Oleme loonud võrgustiku ja teinud koostööd
Põhja-Ugandas tegutsevate Ilkka ja Leena Salminen'iga
ja ka Pertti ning Heidi Söderlund'iga.
See on olnud puhas rõõm.
Nad on avanud meile uksi.
Nad on Ugandas ja tunnevad Põhja-Ugandat hästi.
Me oleme ju Keeniast ega tea, kuidas Põhja-Ugandas asjad käivad
ja kuidas seal asju aetakse.
Nii et me teeme koostööd, tungides neisse piirkondadesse.
Seda kõike näeme end tulevikus tegemas.
Plaanime naaseda Põhja-Uganda rasketesse piirkondadesse
ja ma ei jõua ära oodata koostööd nende vendadega seal.
Mulle meeldib töötada koos soomlastega.
Nende südames on tohutu tuli ja armastus
nii Jumala kui misjonitöö vastu.
Küsimus ei ole numbrites.
Osadele meeldib tõsta esile suuri pilte ja numbreid.
Meie jaoks on olulisem minna vaeste sekka ja sõjatandritele,
kus inimestel on tõeliselt raske.
Vahet pole, kui näidud on väikesed,
aga me tahame jõuda nendeni, kelleni on vaja jõuda.
Te olete külastanud ka pagulaste laagreid.
Maailmas valitseb praegu tõsine probleem pagulastega.
On teil oma kogemustele tuginedes selles vallas mõnda lootuse sõna?
Ikka.
Meil oli võimalus külastada pagulaste laagrit Kakumas,
mis asub Keenia põhja osas, Turkana maakonnas.
Me saime isegi ÜRO'lt loa
pidada keset laagrit kristlikke koosolekuid.
Seda ehk ka seetõttu, et seal oli nii palju konflikte,
kuna hõimud kaklesid omavahel ka seal pagulaslaagris.
Sinna minnes saime panna üles hiilgelsuure telgi,
mis oli täiega suur ime.
Meid aitama pidanud sudaanlased läksid minema,
kuna me ei maksnud neile nii palju kui ÜRO oleks seda teinud.
Nii pidi me 6-liikmeline meeskond panema püsti telgi,
mis mahutab 8000 inimest.
Püüdsime seda püsti saada, kuid see tundus sisuliselt võimatu.
Sest tegelikult läheks selleks tarvis 30-40 inimest.
Nii et seistes silmitsi selle võimatu ülesandega,
tõstis me tiim telgi ühe külje üles ja korraga saatis Jumal tuule,
mis oli nii tugev,
et tungis telgi alla ja tõstis selle üles.
Meeskond aga sai sellega ajaga ruttu kõik kinnitused paika.
Tuul oli nii tugev, et selle ajaga said ka telgipostid paika
Nii et Jumal teeb mitmeid imesid.
ÜRO oli ka uhke,
öeldes, et see telk oli kõikide telkide ema.
Sest pagulaslaagris on ju palju väikesi telke,
kuid meie panime suure telgi püsti.
Olime tõeliselt uhked,
sest saime selles nö telkide telgis kuulutada Kristuse armastust.
Paljud inimesed võtsid Kristuse vastu,
andes oma elu Talle ja parandades meelt oma pattudest.
Nad pöördusid oma vanast elust ja traditsioonidest.
Nad võtsid Jeesuse vastu kui oma isikliku Päästja,
alustades uut elu koos Temaga.
See on see, mis toob muutuse.
Ja ka tervenemise, sest Jumal on imesid tegev Jumal.
Oleme näinud paljusid tervenemisi.
Pimedaid saamas nägijaiks ja kurte kuuljaiks.
Jumal on hea! Ta on elav Jumal.
On imeline teenida Teda ja näha kõike seda, mida Ta teeb.
Jah, mitte kõik ei saa terveks, kuid Jumal on siiski tervendaja.
Meie ei suuda kedagi tervendada.
Meie vaid palume, lastes Jumalal teha oma töö.
Just nii.
Aitäh teile selle intervjuu eest, Peter ja Becky Franz.
Ja eeldavasti saame me kuulma rohkem lugusid
ka Peter'i õpetussarjast.
Olgu teil õnnistatud aeg siin Soomes
ja rohkeid õnnistusi teie töösse!
Aitäh! - Aitäh selle võimaluse eest olla siin.
Jumala õnnistusi teilegi!
Aitäh! Nii tore, et tulite.
Jumal õnnistagu ka seda telekanalit! See on võrratu töö, mida te teete.
Olge õnnistatud.
Tõlge: Anne-Ly Raukas