Tervetuloa ja kiitos, että olette mukana!
Tänään vieraanamme on henkilö, joka on ollut rikollisissa piireissä.
Hänellä oli rahaa ja vaikutusvaltaa.
Hän oli kuitenkin valmis luopumaan kaikesta -
saadakseen jotain parempaa.
Tervetuloa mukaan pastori Aykasar Ovsepyan!
Kiitos, että sain tulla!
Olette evankelisen seurakunnan pastori Shlisselburgissa.
Seurakuntalaisenne kertovat Kristuksesta elämällään ja teoillaan.
Voisitteko kertoa, miten ihmiset teidän kaupungissanne -
reagoivat pelastuksen sanomaan -
jos vertaamme tätä päivää aikaan 20 vuotta sitten?
Ero entisen ja tämän päivän välillä on kuin päivä ja yö.
Tänä päivänä ihmiset ottavat vastaan Jeesuksen, -
Jumalan Sanan ja Pyhän Hengen.
Nykyään ei kuitenkaan ole samanlaista aktiivisuutta -
ja ihmetystä kuin ennen.
Kuinka monet ihmiset todella ottavat vastaan -
ja antavat elämänsä Jeesukselle Kristukselle?
Miten tämä evankeliointi tapahtuu?
Seurakuntalaisemme evankelioivat kaduilla ja kaikkialla.
Jumala on antanut heille viisautta, miten tulisi toimia.
Joskus jotkut jakavat lentolehtisiä.
Koska minä olen ennen kaikkea saarnaaja, -
käyn ihmisten kanssa lyhyitä 15-20 min keskusteluja.
Noin 90 prosenttia ottavat Jeesuksen vastaan.
Suurin osa puhkeaa kyyneliin.
Siitä näen, että kaikki tarvitsevat elävää Jumalaa.
Kun julistamme sanaa Jumalan hengessä ja rakkaudessa, -
Jumala koskettaa ihmisiä.
Alussa mainitsin, että liikuitte rikollisissa piireissä.
Olisi mielenkiintoista kuulla teidän tarinanne.
Eihän rikolliseksi päädytä missään oppilaitoksessa.
Miten te päädyitte siihen tilanteeseen, -
ja mikä teiltä puuttui elämässä?
Rehellisesti sanoen en haluaisi muistella mennyttä, -
mutta Raamatun mukaan todistuksessa on voimaa.
Siksi kerronkin siitä vähän. En siis ollut mikään rosvo.
Olen korkeakoulutettu.
Synnyin Armeniassa, suoritin akatemian tutkinnon, -
ja menin armeijaan.
Neuvostoaikana minut määrättiin palvelukseen Pietariin.
Jalkaväessä palvelus kesti 1,5 vuotta.
En tuolloin vielä tuntenut elävää Jumalaa.
Olin kuitenkin nimellinen uskovainen.
Armenia on yksi ensimmäisistä maista, joka kääntyi kristinuskoon.
Rukoilin kuitenkin, että Jumala johdattaisi minut pois sieltä.
Ihme kyllä, minut vietiin pois sieltä -
suoraan Pietariin.
Kävin arkkitehtiakatemiassa, ja toimin suunnittelijana.
Jo tuolloin tunsin olevani tyhjä.
Olin tyytymätön ja surullinen.
Armeijakaan ei minua auttanut.
Luulin, että siellä minusta tulisi mies, -
mutta tunsinkin oloni yhä surullisemmaksi ja tyhjemmäksi.
Pietarissa tapasin venäläisen naisen.
Kävimme tuolloin usein kaupungilla viettämässä aikaa, -
ja siellä me tapasimme.
En ollut silloin vielä uskovainen, mutta sanoin Jumalalle, -
että hänestä täytyisi tulla vaimoni.
Rukoilin ja pyysin sitä Jumalalta.
Olin syntinen ihminen, enkä tien- nyt sen olevan Jumalan suunnitelma.
Jumala tiesi millaisen henkilön kullekin antaa.
Jumala valitsee palvelijoikseen niitä, joita Hän tarvitsee.
Mentyämme naimisiin, olin onnellinen jonkun aikaa.
Se oli siis inhimillistä onnea, koska se päättyi.
Sen jälkeen tuli tyhjyys.
Mainitsitte rikollisuustaustani. Ajattelin aloittaa liiketoiminnan.
Harmaa arki siis laskeutui?
Naimisiinmeno oli kuin ilotulitus, joka paukkuu hetken.
Luulen, että se on kaikilla näin.
Joillakin onni voi olla leiskuvampaa.
Kerroin vaimolleni, että jotain oli vialla. Olimme molemmat surullisia.
Kävimme ortodoksikirkossa ja sytytimme kynttilät.
Mikään ei kuitenkaan muuttunut.
Silloin päätin alkaa harjoittaa liiketoimintaa.
Meillä oli 15 pientä kauppaa, baari, kahvila ja grillikojuja.
Ostin jopa ratikan, jonka muutin liikkuvaksi kebab-ravintolaksi, -
jossa myytiin grillattavia.
Mikä oli kaupungin asukasluku?
Tuolloin asukkaita oli n. 12 000, ja nykyään n. 15 500.
Teillä oli siis 15 liikettä 12 000 asukkaan kaupungissa, -
eli suhteessa oikein hyvä.
Olitte siis melko vaikutusvaltainen henkilö, -
koska teillä oli niin paljon liiketoimintaa.
Se oli siis Leningradissa.
Tosi asiassa mafia hallitsi 90-luvun liiketoimintaa.
Taatakseni turvallisuuteni, -
ajauduin automaattisesti sellaiseen joukkoon.
Minulla siis oli rikollisia ystäviä.
Huomasin omankin luonteeni muuttuvan.
Milloin elämässänne tapahtui se käänne, -
kun ymmärsitte, että edes raha ja vaikutusvalta eivät auta teitä?
Yleensä tällainen käännekohta tapahtuu rukouksen kautta, -
kun ihminen pyytää Jumalaa auttamaan ja ilmestymään.
Oliko teillä tällaista käännekohtaa?
Mainitsin jo kaksi tapausta.
Sotilaana ollessani juoksin pellolla 30 asteen pakkasessa.
En pitänyt siitä, koska olin tottunut lämpöön.
Silloin pyysin Jumalaa viemään minut pois sieltä.
Kun tapasin vaimoni, rukoilin, että menisimme naimisiin.
Kolmas käännekohta tapahtui, kun ymmärsin, että raha ei tuo onnea.
Olin hyvin ahdistunut.
Tuolloin mafia oli kaupungissa iso ongelma, -
ja KGB:n erityisjoukot alkoivat jahdata heitä.
Minäkin istuin 2 päivää tyrmässä, koska olin heidän joukossaan.
Tiesin, etteivät he aikoisi minua lunastaa sieltä pois.
Tyrmässä ollessani klo 7-10 joka aamu vuoden ajan -
polvistuin ja sanoin Jumalalle: -
"Jos Sinä olet olemassa, auta minua!
"Lupaan sulkea kaikki liikkeeni. En tarvitse mitään rahaa."
Lupasin myös palvella Jumalaa.
Yleensä tällaisissa tilanteissa ihmisillä on tapana mielistellä.
Ehkä se oli näin.
Tämä lupaus kuitenkin pulpahti tuolloin sielustani ja sydämestäni.
2 tunnin kuluttua siitä minut vietiin kuulusteluun.
Minun piti allekirjoittaa paperi, -
jossa minua kiellettiin lähtemästä kaupungista.
Ryntäsin sieltä ulos.
Se oli shokki. Ymmärsin, että Jumala on olemassa.
Kun astuin ulos siitä huoneesta, -
se tuntui kuin päälleni olisi kaadettu ämpäri kiehuvaa vettä.
Aloin täristä enkä ymmärtänyt, mikä se oli.
Myöhemmin ymmärsin sen olleen Pyhä Henki.
Siinä hetkessä en voinut täyttyä Pyhällä Hengellä, -
koska olin vielä täynnä syntiä.
Palasin kotiin järkyttyneenä, ja istuin kotona 2 päivää.
Alkoholi ja tupakkakaan eivät auttaneet.
Silloin oveen kolkutti saarnaaja.
Hän tuli sisään ja kertoi Jeesuksesta.
Näinkö perheenne siis tuli uskoon? - Kyllä, se oli ihmeellistä!
Kertoisitteko hiukan perheestänne? Teillä on vaimo ja lapsia.
Palveletteko te yhdessä seurakunnassanne?
Vaimoni nimi on Elena.
Kun tulimme uskoon, tyttäremme Diana oli 8 v.
Me kuuntelimme shokissa, kun saar- naaja kertoi meille Jeesuksesta.
Ymmärsimme, että Jumalan Pyhä Henki kosketti.
Muistan itkeneeni, kun sana kosketti minua.
Jos saarnaaja on aito, silloin Jumala koskettaa.
Ymmärsin, että Jumala oli lähettänyt tuon saarnaajan.
Saarnaaja voi olla aito, mutta jos Jumala ei ole häntä lähettänyt, -
silloin Jumala ei myöskään kosketa.
Me olemme kaikki siis uskossa.
Aloimme ensin vaimoni kanssa käydä seurakunnassa.
Miten teidän hengellinen elämänne alkoi kasvaa?
Aloitte käydä seurakunnassa.
Saitteko jotain hengellistä koulutusta?
Kuinka siis pastorit opiskelevat pastoreiksi?
Minkälainen tie täytyy kulkea?
Kävin raamattukoulun.
Jumala ilmestyi ja sanoi, -
että minun tulee myydä asuntoni ja muuttaa Shlisselburgiin.
Rehellisesti ottaen en halunnut.
Jumala oli puhunut myös vaimolleni.
Hän sanoi, että meidän tulisi lähteä.
Myimme asuntomme Pietarin keskustassa, -
ja muutimme Shlisselburgiin.
Muutitte siis Shlisselburgiin?
Mitä aloitte tehdä siellä?
Miten onnistuitte perustamaan seurakunnan?
Ensin yritin tehdä niin kuin muut, eikä se onnistunut.
Kysyin Jumalalta: "Etkö Sinä lähettänytkään minua?"
Jumala vastasi, että minä en tee niin kuin Hän haluaa, -
vaan oman pääni mukaan.
Jumala käski meidän vuokrata kaikkein suurimman salin.
Olin vasta tullut uskoon, enkä onnistunut pienessäkään, -
mutta se oli Jumalan tahto.
Vuokrasin n. 550 hengen salin.
Levitimme pieniä mainoksia.
Illalla klo 19 saavuimme saliin musikantin kanssa.
Sali oli täynnä. Paikalla oli n. 600 ihmistä.
En muista, miten aloitin tai lopetin.
Saarnan jälkeen Pyhä Henki laskeutui saliin ja ihmiset tulivat uskoon.
Kun tottelemme Jumalaa, asioita tapahtuu.
Minulle se oli uskomatonta ja yliluonnollista.
Jos teemme kunnianhimoisia ohjelmia -
omien voimien ja ymmärryksemme mukaan, palamme loppuun.
Järjestitte siis ison tilaisuuden, -
jonne saapui 600 ihmistä.
Sellainen ei taatusti jää huomaamatta.
Varmasti myös kaupungin viranomai- set kiinnittivät siihen huomiota.
Miten viranomaiset reagoivat siihen?
Ensimmäinen reaktio tuli hengellisestä ilmapiiristä.
Sehän oli pakanakaupunki.
Toivottavasti kukaan ei nyt loukkaannu, -
mutta siellä ei ollut yhtään elävää seurakuntaa.
Vihollinen ymmärsi, että jos tämä jatkuu, -
hän voi menettää vallassaan olevia ihmisiä.
Jotkut uskonnolliset tahot valittivat kaupungin pormestarille.
He vaativat häntä sulkemaan meiltä ovet, ja niin kävikin.
Itkin taas Jumalalle.
Nyt nämä 600 ihmistä olivat hajaantuneet.
Jumala vastasi: "Rauhoitu, nämä ihmiset kuuluvat Minulle."
Se mursi ajatukseni siitä, että seurakunta kuuluisi minulle -
tai että olisin siitä vastuussa.
Jumala rauhoitti minua, -
ja kehotti menemään pormestarin puheille.
Hän kertoi etukäteen, mitä minun tulisi puhua.
Jumala pyysi minua kertomaan hänelle Jeesuksesta.
Entä, jos hän ei ottaisikaan sanaa vastaan?
Jumala vastasi, että näin varmaan kävisikin.
Silloin Jumala käski minua kirjoittamaan paperille, -
että jos hän vastustaisi evankeliumia, ei siis minua tai kirkkoa, -
silloin Jumala tulisi poistamaan hänet virasta.
Sanoin Jumalalle, että tästä minut heitettäisiin putkaan.
Kerroin pormestarille Jeesuksesta.
Hän oli ortodoksi eikä ottanut sitä vastaan.
Tiedän, että monet ortodoksikirkot aidosti rakastavat Jumalaa.
Siellä on mahtavia ihmisiä.
Pyysin sitten pormestaria antamaan meille luvan evankelioida.
Hän kieltäytyi.
Sellainen on Venäjä ja meidän kaupunkimme.
Silloin annoin hänelle kirjoittamani paperin ja sanoin: -
"Arvoisa rouva, jos estätte evankeliumia, -
Jumala siirtää teidät virastanne."
Kuukauden kuluttua näin kävikin.
Kerrotte yksinkertaisesti hyvin yliluonnollisista tapauksista.
Kun Jumala puhuu reema-sanan, silloin täytyy totella.
Täytyy tehdä se, mitä Hän pyytää.
On hienoa kuulla teidän todistuksenne Jumalan kunniaksi -
siitä, miten Jumala alkaa toimia, kun tottelemme Häntä.
Olisi mielenkiintoista kuulla todistus siitä, -
miten hankitte seurakuntarakennuksen.
Ajattelin kunnianhimoisesti, että olisin hyvä ihminen, -
jos meillä olisi iso rakennus, ja paikalle saapuisi 600 ihmistä.
Rukoilimme, että Herra antaisi meille seurakuntatilat.
Hän johdatti minut rannalle kävelemään, -
ja näytti minulle hylätyn vanhan kahvilan.
Sinne mahtui noin 100 ihmistä.
Hän käski minua ostamaan sen rakennuksen.
Ajattelin, ettei se sovi.
Jumala käski, mutta minä en halunnut.
Sanoin talon omistajalle, että haluaisin ostaa rakennuksen.
Hän kysyi, paljonko olisin valmis maksamaan.
Olisin tahallani halunnut tarjota summaa, johon hän ei suostuisi.
Tarjosin hänelle naurettavan alhaisen summan.
Hän suostuikin yllättäen.
Me otimme sen. Se oli noin 1000 dollaria.
Meillä ei ollut edes sen vertaa enkä tiennyt, mitä tehdä.
Kun lähdin lähetyssaarnaajaksi, -
minulla ei ollut mitään seurakuntaa takanani.
Jumala varmaankin tahtoi, etten nojaisi seurakuntaan, -
vaan yliluonnolliseen Jumalaan.
Seurakunta, josta lähdin, oli mahtava.
Kuka astui valtaan syrjäytetyn pormestarin jälkeen?
Kaikki kristitythän haluavat hyvän pormestarin, -
joka ajattelisi kaupungin parasta. Rukoilin tällaista pormestaria.
Uusi pormestari nimitettiin.
Hän halusi tavata minut, koska oli kuullut meistä paljon.
Pyysin hänet meille kylään, jotta voisimme kertoa lisää.
Illalla klo 19 hän saapui vaimonsa kanssa meidän kotiimme.
Illallisen jälkeen kerroin heille Jeesuksesta ja meistä.
Kun evankeliumia saarnataan, Jumala toimii voimakkaasti.
Jumala kosketti pormestarin vaimoa, ja hän alkoi itkeä.
Vaimo halusi ottaa Jeesuksen vastaan.
Käännyin pormestarin puoleen ja kysyin: -
"Arvoisa pormestari, haluatteko tekin?"
Hän vastasi: -
"Vaimoni on hyvin viisas. Minäkin tahdon ottaa Jeesuksen vastaan."
Me kaikki neljä polvistuimme ja he ottivat Jeesuksen vastaan.
Rukoilimme heidän puolestaan.
He alkoivat silloin tällöin käydä seurakunnassamme.
Kiitos Jumalalle! Se oli Jumalan ihme!
Olen lukenut teidän seurakuntanne tarinasta, -
että seurakuntaan on heitetty lasia ja piirretty swastikoita.
Lisäksi seurakuntarakennus on poltettu kahdesti.
Miten te koitte tämän? Saitteko Jumalalta lohdutusta?
Kerron nyt asiat niin kuin ne olivat.
Se voi kuulostaa itsekehulta.
Olin iloinen, koska Raamatun mukaan -
aidot evankelistat joutuvat kokemaan vainoja.
Olin jopa vähän tyytymätön, koska Paavalia lyötiin, -
ja meille heitettiin vain lasia.
Jumala kuitenkin kerran varoitti seurakuntaa -
yhdestä tuhopoltosta.
Hän siis varoitti minua kerran etukäteen.
Puhuimme raamatunkohdasta Joh. 13:35: -
"Siitä kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni, -
jos teillä on keskinäinen rakkaus."
Tämä on yksi niistä ilmestyksistä, jonka Jumala antoi teille.
Kun aloin saarnata, -
näimme kaikki Raamatun seurakunnan ihmeet, -
kuten kuolleista herääminen.
Se ei ollut koomasta herääminen, -
vaan henkilö oli lääke- tieteellisesti todettu kuolleeksi.
Poliisi oli vahvistanut, että talossa oli kuollut mies.
Rukoilimme hänen puolestaan, ja tunnin kuluttua siitä -
hän nousi seisomaan ja käveli.
Myös kuurot kuulivat, sokeat saivat näkönsä, -
astma, syöpä, turvotus ja haavat paranivat.
Sen saa aikaan Pyhän Hengen lahja.
Kun tällaista tapahtuu, kaiken pitäisi olla hyvin.
Tunsin kuitenkin tyhjyyttä ja sisäistä levottomuutta.
Silloin rukoilin ja Jumala sanoi, että koin aivan oikein.
Aloitin 40 päivän paaston.
Kaikkien ei välttämättä tarvitse tehdä näin.
Join vain vettä ja rukoilin.
Jumala kehotti minua 40 päivän paastoon.
Luulin, että sitten Jumala antaisi minulle ilmestyksiä ja näkyjä -
kuten Moosekselle.
Me Raamattua lukevat voimme joskus tulla yliuskonnollisiksi.
Jumala kuitenkin tuomitsi minut ja sanoi: -
"En pidä tästä sinussa. Sinä jopa saarnaat ilman Minua.
Olet jo niin ammattimainen, käytät lahjojani, -
saarnaat ja parannat ihmisiä, mikä on ihan hyvä.
Tunnet hyvin kaikki Raamatun kohdat."
Valitettavasti näemme monien toimivan näin kuin ammattilaiset.
Mikrofoni käteen ja eteenpäin.
Kun Jumala tuomitsee, et voi paeta.
Silloin ymmärsin ja aloin itkeä.
Kysyin Jumalalta, mitä minun pitäisi tehdä.
Jumala sanoi, että minun tulisi luopua näistä ominaisuuksista.
En oikein enää kuulunut Jumalalle, koska tein oman pääni mukaan.
Hengellisen uudestisyntymisen voi myös menettää kuten tuhlaajapoika.
Kun tottelin Jumalaa, -
Hän avasi minulle rakkautensa.
Hän sanoi, että Hänen voimassaan voisin siirtää vuoria, -
mutta ilman rakkautta en mitään voi.
Silloin minulle aukeni tämä kohta: "Siitä kaikki tuntevat teidät -
minun opetuslapsikseni, jos teillä on keskinäinen rakkaus."
Joh. 13:34: "että rakastatte toisianne, -
niinkuin minä olen teitä rakastanut."
Entä te kuuntelijat, -
oletteko valmiit antamaan sielunne toisillenne niin kuin Jeesus?
Se on erittäin vaikeaa.
Eihän se ole mitään leikinlaskua.
Sanoin Jumalalle, että en ole arvollinen.
Hän vastasi: -
"Ei. Minä näytin tämän sinulle, että saisit mahdollisuuden katua.
Janoa ennen kaikkea Minun rakkauttani."
Kun pääset taivaaseen, -
et näe voimaa ja tulta, vaikka se onkin hienoa, -
vaan ensimmäisenä kohtaat rakkauden.
Se ei ole maanpäällistä, vaan yliluonnollista rakkautta.
Voin puhua tästä myöhemmin.
Oikein paljon kiitoksia!
Haluaisin lopuksi pyytää teitä rukoilemaan, -
että kaikki katsojat saisivat kokea tämän muuttavan rakkauden.
Taivaallinen Isä, Herramme Jumalan nimessä -
rukoilen nyt kaikkien niiden puolesta, -
jotka katsovat tätä ohjelmaa.
Pyydän yliluonnollista kosketustasi kaikille.
Rukoilen miesten, naisten, palvelijoiden, vihollisten -
ja kaikkien puolesta.
Taivaallinen Isä, Sinä rakastat ihmisiä, -
kuolit ja heräsit kuolleista heidän tähtensä.
Jeesus on Sinun rakkautesi ilmentymä.
Saakoon jokainen, joka ottaa Jeesuksen vastaan pelastajanaan, -
myös kokea tämän yliluonnollisen rakkauden.
Saakoon yliluonnollinen rakkautesi koskettaa jokaista.
Avaa hengen silmät näkemään, -
että rakkaus ei koskaan katoa.
Jumalan karitsan nimessä, kiitos Herra, että kuulit rukouksemme.
Aamen!
Kuulimme tänään Aykasar Ovsepyanin ihmeellisen todistuksen.
Haluaisin kehottaa katsojia etsimään tilaisuuksia -
ylistää Jeesusta ja julistaa evankeliumia jokaiseen kotiin.
Tapaamisiin!
Suomennos: Sonja Mattayev