INTERVJUU
Tere tulemast vaatama meid!
Meie tänaseks külaliseks on kõigile tuntud poliitik,
arst ja 5 lapse ema - Päivi Räsänen.
Tere tulemast!
Suur tänu!
Päivi Räsänen, rahvasaadik. Nii tore, et said tulla.
Leppisime ennist kokku, et võin sinatada sind. - Absoluutselt.
Oled olnud 11 aastat kristliku demokraatliku partei esimees
ja vaid mõni kuu tagasi andsid teadepulga edasi.
Oled olnud ka siseminister ning hetkel jätkad rahvasaadikuna.
Milline su sügis oli,
kui olid vaba siseministri ja partei esimehe kohustustest?
Sügis läks sellest hoolimata hästi kiiresti
ja ma olen õnnelik selle üle, et tööd on jagunud.
Ehk siis rahvasaadiku töögi kätkeb endas suurt vastutust
ja asju, millesse panustada.
Mul on olnud põnevaid väljakutseid revisjonikomisjonis ja kaitsekomisjonis
ja ka sõjaliste küsimustega tegelevas töörühmas.
Ning mitmes muus kohaski veel.
Jah, olukord on muutunud võrreldes mu siseministri ajaga,
kus vastutus oli väga suur.
Ja ka töörütm oli palju intensiivsem.
Mu tööpäevad on tänagi veel pikad,
kuid vastutuse määr on oluliselt väiksem.
Kogen täna vabadust panustada neisse asjadesse,
mis on mul südamel ja mida ma oluliseks pean.
Rõõm kuulda.
Kui mõelda tagasi ajale,
mil 1995. a. kevadel rahvasaadikuna alustasid
ja neile eesmärkidele, mis sul 20 aastat tagasi olid,
siis millised neist on tänaseks täitunud?
Paljud neist on tõesti täitunud.
Üks väga konkreetne eesmärk minu esimeses valimiskampaanias
oli see, et lasteporno keelataks ära.
Selle levitamine ja omamine.
See täitus kohe üsna alguses, kuigi mitte ka iseenesestmõistetavana
Selle nimel pidi ka vaeva nägema ja sellele seisti ka vastu.
Kuid mitmed muudki asjad on täitunud.
On ka neid asju, mis olid mulle väga südamelähedased
Näiteks medpersonali õigus keelduda raseduste katkestamisest.
Olin juba 1978. aastast alates seda teemat ülal hoidnud -
ammu enne seda, kui veel rahvasaadikuks sain.
Kuid kui parlamenti sain,
algatasin selle kohta mitmeid seaduseelnõusid.
See on hetkel veel pooleli,
kuid mitmed olulised inimesed on sellele alla kirjutanud
ja see teema on hetkel parlamendis käsitlusel.
Nii et paljud asjad on veel pooleli, aga üht-teist on ka ära tehtud.
Loodetavasti läheb see siis läbi.
See oleks tore peale seda pikka tööd, tähistamaks oma 20 aastat poliitikas.
See vääriks tõesti tähistamist.
Poliitikaga käib kaasas võimuvõitlus,
sest võim aitab saavutada asju, mida oluliseks peetakse.
Mida oled märganud, olles olnud ise poliitikas
ja ka enda ümber -
kuidas võim inimest muudab?
Kui võim saab eesmärgiks omaette
ja võimu kasutamine on see, mis inimest köidab,
siis on võimu väärkasutamine kerge tulema.
Seetõttu on poliitikas üsna tervitatav nähtus,
et seda võimu võetakse ka vahel ära.
Mis minu poliitiku ajalukku puutub,
siis mu 4-aastane ministriks olemise aeg oli selline,
kus ma kuulusin valitsuskabinetti ja olin nö siseministeeriumi pealik,
mis tõi kaasa nii võimu kui vastutuse riigi siseasjade küsimustes.
Ehk siis see lasi mul kogeda kõrgeima võimu rakendamist.
Kuidas see võim sind muutis?
Eks endal ole kindlasti raske teatud asju märgata,
kuid usun ja uskusin ka tookord,
et on tore, et see on vaid ajutine.
Ehk siis sa tead, et see on kui laenuks antud võim
teatud ajaks ja selleks,
et teeniksin Soome rahvast ja nende vajadust turvalisuse järele
võimalikult hästi.
Seejärel aga võetakse see võim jälle ära
ja sa saad jätkata muudes ülesannetes.
Olen püüdnud ikka meeles pidada,
et mulle antud võim on antud selleks, et selle kaudu teisi teenida
ja üks päev see võetakse jälle ära,
sest keegi pole rahvasaadik igavesti .
Ega ka minister igavesti,
mistõttu peab ka häälestama end võimust loobumisele
või selle ära võtmisele.
Sellesse ei saa kinni jääda.
Seetõttu otsustasin ka loobuda partei esimehe kohast,
kuna selleks oli oma aeg
ja nüüd on teisel isikul aeg sellega edasi minna.
Tundsid sa ka mingit kahetsust, kui näiteks esimehe kohast loobusid?
Eks ühtpidi läbisin muidugi teatud loobumisprotsessi.
Ehk siis täna telekast uudiseid vaadates
või kui parlamendis peetakse teatud arutelusid -
näiteks riigi sisekaitse ja terrorismi ohu teemadel,
siis eks aegajalt tekki ikka tunne,
et tahaks olla ministri lähedal neid küsimusi arutlemas.
Nii et neid hetki ikka tuleb.
See oli tohutult pingeline aeg
ja ma olen nii ütlemata tänulik Jumalale
selle võimaluse eest olla 4 aastat siseminister.
Kogen, et õppisin seal asju,
mida poleks ühestki raamatust ega kusagilt mujalt saanud õppida.
Kuid samas olen tänulik oma uute ülesannete eest.
Usun, et Jumalal on oma eesmärk sellega,
millal Ta teatud uksi avab ja sulgeb.
Ka uste sulgumisel on oma eesmärk.
Eks inimene oma tunnetes käi ikka teatud protsesse läbi,
kuid see on lihtsam siis,
kuid teadvustad endale Jumala kutsumist ja aega.
Olen elu erinevatel aegadel kogenud, kuidas Jumal avab ja sulgeb uksi
ja kui Tema juhtimisel liikuda, on kõik väga hästi.
Poliitikuna ja eriti veel ministrina elatakse pidevalt suurendusklaasi all.
Nii on ka osad sinu väljaütlemised
jõudnud samal või järgmisel päeval ajalehtede suurteks pealkirjadeks.
Kui raske see on olnud su jaoks
ja kuidas oled tulnud toime meedia ja ka negatiivsete kommentaaridega?
Kõige enam on kurvastanud see, kui mu ütlusi on valesti tõlgendatud
või väidetud, et olen öelnud midagi, mida ma tegelikult pole.
Selles vallas on olnud mitmeid päris raskeid näiteid.
Teisalt aga jälle olen juba arvestanud sellega,
et selles ametis sattudki avaliku kriitika alla.
Elades ajal, kus väärtushinnangud põrkuvad omavahel täiega,
on enam kui selge, et tuleb kriitikat ja hukkamõistu.
Nii et olen ühtpidi sellega harjunud ja see on osaliselt isegi hea märk,
sest kui keegi üldse ei reageeriks,
pole su sõnavõtud eeldavasti piisavalt teravad.
Et siis, kui loed mõnda negatiivset kommentaari,
mida sa sellega peale hakkad?
Arutled sa seda ka pereringis
või mõtledki, et see käib lihtsalt asja juurde
ega lase end sellel suurt palju häirida?
Negatiivsed kommentaarid ei tee tunnetele kunagi head
ja ma ei usu, et ma oleks nii raudne leedi,
et need sõnad mulle haiget ei teeks.
Ehk siis negatiivsed kommentaarid teevad ikka haiget.
Kuid samas mõtlen, et sellised allapoole vööd löögid
ja hinge minevad kommentaarid
räägivad sageli siiski nende jagaja oma raskustest
tegeleda asjadega sellistena nagu need on.
Ehk siis järelikult on tema jaoks tegu väga hella teemaga,
mis paneb teda ka isiklikult reageerima ja ründama.
Sellest on muidugi kahju, kui mu lapsed
nende negatiivsete kommentaaride ohvriks langevad.
Olgu siis sotsiaalmeedias või foorumites.
Sealt peaks küll minema piir, et peret ei tohiks puutuda.
Avalikkuse pinge ja kiire tööelu, mis iganes vallas
põhjustab sageli selle, et pere jääb tahaplaanile.
Pered lähevad selle tõttu isegi lõhki.
Kuidas sa oled leidnud tasakaalu kiire tööelu ja pere vahel,
sest teil on siiski kokkuhoidev pere?
Kogu selle aja, mille olen olnud rahvasaadik,
on mul tõesti olnud pere ja 5 last,
kellest noorim sündis just minu esimeste valimiste ajal
ja selleks ajaks, kui mind parlamenti valiti,
oli meil 4 alla kooliealist last, kellest noorim oli 10-kuune.
Tagasi vaadates tundub see olukord kohutav.
Eriti veel, kui mõelda, et ehitasime samal ajal maja,
ma töötasin töötervishoiu arstina
ja kirjutasin valimiste ajal veel raamatutki.
Nii et stressi põhjustavaid faktoreid oli palju.
Kuid üks asi, mis on kõige selle keskel aidanud,
on see, et meil on olnud ühine arusaam
sellest visioonist ja kutsest sellisele tööle.
See on meil mehega olnud alati ühine.
Mu mees on vägagi toetanud mind selles kõiges
ja tema muide oli esimene, kellel see mõte tekkis,
et peaksin pürgima parlamenti.
Ma ise polnud algul väga vaimustunud sellest mõttest,
öeldes vaid: "Jaa, jaa..."
Kuid usun, et see on äärmiselt oluline,
et mu abikaasa on seda samuti kogenud
kui teatud moodi Jumala kutsena
ja seetõttu on meil ka olnud ühine nägemus kogu sellest loost.
Eks ma teistpidi olen püüdnud toetada ka teda tema tegemistes.
Tal on oluline roll misjonikooli direktorina ja pastorina.
Lisaks sellele olen tõeliselt tänulik võrratu tugivõrgustiku eest,
mis meil on olnud.
Mu mehe ema ja mu enda vanemad.
Ja kui lapsed olid väikesed, oli meil ka oma lapsehoidja.
Meil on olnud väga häid lapsehoidjaid.
Kuid eriti siis, kui lapsed olid väikesed,
püüdlesin küll selle poole, et meil oleks selline nö "kodu aeg",
sest lapsed vajavad siiski ka oma ema
Olen hoidnud oma pühapäevad vabad
ja usun, et sel on olnud suur tähendus,
et nädalas on üks päev, mis on lahutatud töö tegemisest
ja kus saab olla koos perega ning käia ka jumalateenistusel.
Paljud, kes pole kaugeltki nii hõivatud, kui sina,
ütlevad, et neil pole aega võtta pühapäeva vabaks.
Tahaks siiski väga julgustada kõiki võtma selle ühe päeva nädalas,
mis paljude jaoks just ongi pühapäev.
See on ühine puhkepäev koos perega
ja ma tõesti usun,
et see pole mitte halb korraldus, mis on 10-käsus antud,
et tuleb pidada hingamispäeva.
See on see esimene töökaitse seadus, mis on välja antud
ja ma usun, et inimene on palju efektiivsem
ja jaksab töönädala jooksul panustada palju rohkem,
kui see üks päev on töövaba.
Aeg, kus panna telefon kinni ja jätta tööalased E-mailid lugemata,
keskendudes puhkamisele ja Jumala Sõnale, kui see on oluline
ning oma kallitele pereliikmetele, kellega koos olla.
Milliseks jõuallikaks on su isiklik suhe Jumalaga sulle olnud
nende aastate jooksul?
Jõuad sa ka tööpäeva keskel võtta vaikse hetke?
Pühapäeviti te kindlasti palvetate koos perega,
aga millisel muul moel sa oma Jumala suhet alal hoiad?
See on selge, et Jumal on kõige alus kogu mu elule.
Mitte vaid tööelu alus, aga ka kõige muu, mida ma teen.
Usun, et kõik see muugi on Jumala poolt antud.
Mul on üks komme, mille omandasin juba noorena,
ja see on see, et hommikul tuleb võtta teatud aeg
vaimseteks asjadeks.
Nii püüangi igal hommikul lugeda Piiblit.
Mul on harjumus - vähemalt pimedatel talveajal,
et ma süütan köögis küünla.
Ärkan sageli enne teisi pereliikmeid,
nii et joon tassikese rohelist teed ja loen samal ajal Piiblit.
Kogen, et see on see aeg, kus Jumal saab kõnetada mind
ja mina saan rääkida Temaga.
Palun Ta õnnistust oma eelolevale päevale,
kui ka oma kallitele ja neile, kellega koos töötan.
Palve Jumala ees on kui vastastikune vestlemine.
Kui on elav suhe Jeesusega, kes on tõesti ülestõusnud,
siis Temaga võib rääkida kõigest
ja usaldada Tema hoolde kõik oma mured,
Teda ühtlasi ka tänades.
Mil moel on Jumal sind praktiliselt juhtinud? Kasvõi su tööski.
Sa oled kristlasest poliitik, kuid neid leidub ka teistes parteides.
Kuidas oled praktiliselt näinud Jumala juhtimist?
Olen kogenud paljudes olukordades ja seda eriti tagantjärgi vaadatuna,
et Jumal on avanud uksi selliste tegemiste juurde,
kus olen saanud elada välja visiooni, mis mul on olnud.
Kuid samas on ka uksi suletud mu ees.
Palve tähendus on olnud suur.
Võin siinkohal paljastada ühe oma kombe.
Mul on kombeks enne olulisi olukordi
nagu paneeldiskussioonid, olulised kõned või nõupidamised,
palvetada täitsa põlvedel kusagil suletud ruumis.
Ja kui muud kohta pole, siis kasvõi mõne stuudio WC's.
See on mu harjumus.
Ja samas ma ka õnnistan end Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimel,
paludes Jumalalt tarkust nende olukordade tarvis,
et mul oleks õigeid sõnu, mida öelda.
Palve tähendusest veel nii palju,
et ehk üks asi, mille järgi paljud mind mäletavad,
on Soome kanal 2 eetris olnud nö "homo õhtu",
mis pälvis tohutu avalikkuse tähelepanu.
Peale seda juhtus midagi imelist,
mis oli nähtav seespidi ja mitte väliselt.
Meedia peegeldas vaid negatiivset tagasisidet.
Kuid ma sain peale seda saadet 6000 sõnumit
inimestelt, kes ütlesid, et nad palvetavad mu eest
ja ka Soome eest.
Usun, et sel saatel oli oma tähendus,
mille kaudu Jumal äratas inimesed palvetama.
Usun, et kogu sel saatel oli vaid üks vaimulik eesmärk,
mille kaudu paljud ärkasid palvetama,
mõistes, et me elame maailmas,
kus mu ütlus: "Abielu peab olema mehe ja naise vaheline
ning homo suhtes elamine on Jumala tahte vastane"
tekitas suurt tormi.
Kuid samas see ka äratas väga paljud.
Teisalt usun, et neile palvetele vastati väga imelise mudeli kaudu,
mille tõttu minust sai üllataval kombel järgmisel kevadel siseminister,
mis andis mulle võimaluse otsustada paljude selliste asjade üle,
mis ilma meie valitsuses olemiseta oleks saanud otsustatud teisiti.
Ehk siis kogen, kuidas neilegi palvetele vastati.
Sa tõesti hoiad avalikkuse ees piibellikke väärtusi esikohal,
kuid mida sa siis teed, kui oled olukorras,
kus sa siiski ei saa järgida seda, mida ise õigeks pead?
Sest sa oled paljudele eeskujuks selles,
et seisad oma tõekspidamiste eest, mida teised ei julgeks välja öelda.
See on äärmiselt oluline küsimus.
Ma olen iga päev sellistes olukordades,
mistõttu pean ka igapäevaselt tunnistama Jumala ees,
et eksin sageli Tema tahte vastu.
Ka nende võrratute printsiipide vastu Piiblis,
alates kasvõi sellest, et:
"Armasta oma ligimest nagu iseennast ja Jumalat üle kõige!"
Nii et pattu ja eksimusi on ka minu ja mu pere elus.
Seetõttu on oluline teadvustada,
et klantsitud esikaane kristlasi pole olemas.
Noorena oli minu jaoks üks asi äärmiselt oluline.
Elasin tohutu patutunde all
ja arvasin, et mina küll kristlaseks ei kõlba.
Ma ei leidnud enda seest nö Jumala otsimist,
mis oleks loonud eeldused õige kristlane olemiseks.
Kuid ma lugesin Piiblit ja seal olevat Roomlaste kirja,
kus Paulus ütles, et pole ühtki inimest, kes otsiks Jumalat. Mitte ühtki.
Kõik on kõrvale kaldunud.
Mõtlesin, et kuidas siis nii?
Kas siis need kristlased, keda olin imetlenud,
on siis ka sellised nagu mina?
See oli minu jaoks väga vabastav.
Rääkimata sellest, et sellele järgnes imeline evangeeliumi sõnum,
et Jumal mõistab meid õigeks ainuüksi usu kaudu ja Tema armu läbi
mis lähtub Jeesuse lepitustööst.
Me kõik ja sh ka mina vajame armu ja Jeesuse lepitustööd.
See on see põhjus, miks ma olen kristlane.
Kui mõelda pagulastele, kes meie maale on tulnud,
siis sa oled tegelenud Soome sisepiiride kontrolliga
ja sellega, et ametnikel oleks rohkem võimu
kontrollida erinevate inimeste taustu.
Oled öelnud,
et juba pagulasloa saanud pagulaste kvooti peaks tõstma,
kuna see aitaks paremini jõuda tõeliste abivajajateni.
Kui aga võtta seda kõike tavakristlaste tasandilt,
kus me teame, et ligimest peab armastama
ja me ka tahame seda teha,
kuid samas me näeme radikaalse islami ohtu,
siis millist nõu sa meile - tavalistele kristlastele annaksid?
Mida me peaks tegema?
No esiteks on õige mitte olla liiga sinisilmsed.
Mitte arvata, et islam ja ristiusk on võrdväärsed usundid.
Nii et ühtpidi on oluline näha radikaalses islamis peituvaid ohte.
Teisalt aga on meie kui kristlaste kohus
armastada kõiki oma ligimesi.
See on see sama Jeesuse lugu halastajast samaarlasest,
kelle suhtumisega peaksime suhtuma kõigisse neisse,
kes erinevatel põhjustel meie maale põgenevad.
Usun, et misjonipõld on tulnud Soome ise kohale.
Need maad, mis on olnud islami tõttu vägagi suletud
ja kuhu on olnud raske minna misjonitööd tegema,
sealt tuleb nüüd inimesi Euroopasse ja Soomegi.
Nii et nüüd on meil võimalus
jagada nendega evangeeliumi sõnumit
ja ma tahan julgustada kõiki kristlasi seda ka tegema -
jagama moslemitele Jeesusest.
Jagama seda neid austades, armastades ja hinnates,
aga tegema seda täie julgusega.
Meie maal valitseb usuvabadus,
nii et meil on täielik õigus jagada neile evangeeliumi sõnumit.
Seda ei pea kuidagi häbenema.
Palvetage nende ja nende ärkamise eest,
et nad leiaksid Jeesuse oma ellu.
Sest ehk saavad osadest neist need,
kes minnes tagasi kodumaale - kas siis saadetuna või ise minnes,
viivad sinna evangeeliumi sõnumit.
Rääkides veel tulevikuplaanidest,
siis millised on su tulevikuplaanid?
Tõsi, valimised olid alles hiljuti ära ja järgmised tulevad 4 aasta pärast,
kuid mil moel vaatad tulevikku?
Ootan põnevusega kõike eesootavat.
Olen elu jooksul märganud,
kuidas Jumal on mitmeid kordi üllatanud
ja mu oma plaanid pole üldse täitunud.
Tahtsin omal ajal saada füüsikuks ja ka arstiteaduse teadlaseks,
kuid ei saanud kummakski.
Mul polnud vähimatki aimu ega tahet astuda poliitikasse,
kuid korraga olin poliitik.
Ma ei kujutanud kunagi ette, et minust võiks saada siseminister
ja siis ma sain siseministriks.
Nii et usun, et Jumal juhib nii nagu Tema tahab
ja ma olen lihtsalt avatud erinevatele võimalustele.
Mul on palju entusiasmi ja innukust teha erinevaid asju
ja ma olen tõeliselt tänulik kõigi oma praeguste tegemiste eest.
Samas tahaksin jagada evangeeliumi ja tunnistada Jeesusest.
Mul pole aimugi, millised variandid selles osas võiks avaneda.
Noorpõlves käisin õpingute ajal ukselt uksele evangeeliumi jagamas
ja olin sellest äärmiselt põnevil.
Mine tea, ehk tuleb aeg,
kus saan nüüdsest enam olla kaasas ka evangeelses töös.
Kuid lisaks sellele olen ma ka vanaema.
Mul on kolm lapselast
ja loodetavasti tuleb neid veel juurdegi.
Nii et nii kaua, kui ma veel elan,
kuuluvad nad kindlasti mu tulevikku ja mu ellu.
Mainisid Soome eest palvetamist,
mis on olnud oluline teema nii TV7'le kui meie vaatajatele.
Kas võiksid palun veel lõpetuseks palvetada Soome eest?
Armas taevane Isa,
täname Sind, et võime jääda Sinu hea hoole alla.
Täname Sind, et võime tuua oma kalli ja kauni isamaa Sinu ette.
Õnnista meie maad ja rahvast.
Kingi me rahva keskele ärkamist.
Jeesus, ilmuta iseennast ja oma nime meile, soomlastele ja kogu me rahvale
Õnnista neid inimesi, kes otsivad siit pelgupaika.
Palume, et tooksid ärkamise nendegi keskele.
Anna meile õiget suhtumist neisse
ja kristlastele ning kogudustele julgust viia neile sõnumeid Sinust.
Palume, et hoiaksid ja kaitseksid meie maad ja rahvast rahuga.
Kingi me maale turvatunnet.
Palume, et kõik inimesed, kes kannatavad tänu üksildusele,
haigustele, pere kriisidele ja vanadusele,
et Sina oleksid neile toeks ja neile ligi.
Ärata meis tahet teenida oma ligimesi
ja samas armastust Sinu vastu.
Jeesuse nimel, aamen.
Aitäh tulemast
ja kuhjaga õnnistusi sinu tähtsasse töösse ja perelegi.
Tänan!
Tõlge: Anne-Ly Raukas