INTERVJUU
Tere tulemast saatesse!
Armastus keelte ja Iisraeli maa vastu
juhtis Mirja ja Harvol Ronningu oma eluülesande juurde.
Tänaseks on nad koolitanud Piibli tõlkijaid
juba 20 aastat.
Tere tulemast saatesse Halvor ja Mirja Ronning!
Shalom! - Tore, et olete siin.
Oleks huvitav kuulda te tööst Iisraelis
ja sellest, kuidas õpetate välja Piibli tõlkijaid.
Piiblitõlkijaid tuleb Iisraeli üle kogu maailma
ja siis te koolitate neid seal.
Kust maadest need tõlkijad kõik tulevad?
Erinevad piiblitõlkeühingud
on meid aastate jooksul tundma õppinud
ja nii on tõlke tulnud 35'lt erinevalt maalt.
Nad räägivad 76. erinevat keelt ja järgmise aastakümne jooksul
saab kogu Piibel tõlgitud ka nende emakeelde.
Tavaliselt on kõik tulijad saanud Uue Testamendi tõlgitud.
Nad tulevad õppima Piibli keelt - heebrea keelt
Piibli maale - Iisraeli,
et olla võimelised tõlkima kogu Piiblit oma rahvale.
Nei tuleb ka Aafrikast ja Aasiast.
Millised on kõige eksootilisemad maad,
mis teile meenuvad?
Kuidas oleks Mali ja Timbuktuga?
Kõlavad eksootiliselt. - Või Malawi, Togo ja Benin,
Kamerun, Nigeeria, Kongo, Kesk-Aafrika vabariik
ja Elevandiluurannik.
Neist maadest on me õpilased kõik pärit.
Kas nad tõlgivad siis Piiblit ka oma hõimude keeltesse?
See on väga oluline küsimus.
Sellist asja nagu näiteks togo keel pole olemas.
Nad suhtlevad omavahel prantsuse keeles
nii palju, kui nad siis oskavad.
Kõik ei oska ka seda keelt.
Ghanas ja Nigeerias on ühtseks keeleks inglise keel.
Nigeerias on 400 erinevat hõimu keelt.
Küsimus pole selles
nagu Piiblit ei võiks lugeda inglise või prantsuse keeles,
vaid selles, et seda saaks lugeda oma emakeeles.
Mirja, räägi palun,
mis on piiblitõlkijate kodu mõte ja eesmärk?
Sel on kõige olulisem eesmärk üldse,
kuna see on seotud Jeesuse misjonikäsuga
minna kõigi rahvaste juurde.
Kõigil rahvastel ei ole oma emakeelset Piiblit.
Üks oluline asi, mida sageli unustatakse, on see,
et misjonitöö üheks aluseks on omakeelne Piibli tõlge,
et kõik rahvad mõistaksid selle sõnumit.
Praeguseks on Piibel tõlgitud vaid 542 keelde
ja seda nii Vana kui Uue Testamendi näol.
Soomlased on õnneseened,
sest soomekeelne Piibel tõlgiti 60'ne esimese keele seas.
Esimene keel oli aramea, teisena ladina keel.
Ladina keele kaudu tuli see kõik ka Euroopasse.
Esimese soomekeelse piiblitõlke tegi Agricola 1642. aastal.
Sellest on vaid mõnisada aasta möödas.
Enne seda olime me soomlastena "metsalised" -
ühes või teises võtmes paganad.
See on ülimalt oluline kogu rahva jaoks
ja seda mitte vaid pääste küsimuse seisukohalt.
See muutis kogu ühiskonda.
Kõige olulisem tööviis tänapäeval,
kui vaadata seda lõpuaegade seisukohalt,
on Piibli tõlkimine neisse keeltesse.
Sest lõpp on juba näha ja see kõik on väga huvitav.
Veel 200. aastat tagasi oli olukord täiesti lootusetu,
kuid tänaseks on kõik need keeled kokku loetud.
Kui palju neid siis on?
Piibel on tõlgitud üle 500. keelde.
Kogu Piibel - nii Vana kui Uus Testament.
Kui palju veel on tarvis?
Uus Testament on olemas 1300. keeles,
kuid puudub Vana Testament,
loomislugu, esiisade kirjad, psalmid ja prohvetite kirjad.
Tõesti palju on puudu,
kui Uus Testament on vaid 1300. keeles.
Lisaks sellele...
Keeleteadlaste sõnul on maailmas 6900 erinevat keelt.
Osa neist on väga väikesed keelerühmad.
Hea asi on aga see, et 80%'l maailma rahvastikust
on Piibel ühel või teisel moel neile mõistetavas keeles olemas.
Nii et, me räägime u 20%'st.
Ometi ütles Jeesus: "Minge kõike maailma!"
See on ju see, mida Ta mõtles? Ja seda me ka teeme.
Ja siis tuleb lõpp. - Nagu on kirjas Matteuse 24.ptk's
Me kutsume seda lõpuaegade tööks.
Seda see kindlasti ongi.
Olen kuulnud,
et meil on esimesest soomekeelsest piiblitõlkest palju sõnu,
mida kasutame veel tänapäevalgi ja mille Agricola lõi.
See on ka kultuuriliselt väga huvitav töö,
aidates hoida alles erinevaid keeli.
Tahaksin siinkohal veel lisada midagi.
Piiblitõlke seminaril Vivamos oli nädal tagasi üks loeng,
kus räägitu Agricolast.
See on huvitav küsimus.
Mõisted nagu "õigeksmõistetu" ja "arm"
on Piibli mõisted.
Tõlkija aga pidi tooma need rahvani, kel puudusid taolised mõisted.
Selles peitub kogu lugu ja selle sõnum.
Muidu see jääks vaid sellele tasemele,
mida soome keel suudaks väljendada.
See, et Agricola lisas teatud sõnu, tähendab seda,
et ta tõi oma rahvale uue, piibelliku kultuuri,
mis kätkes endas Jumala sõnumit.
Kuid me võime süveneda sellesse pisut hiljem.
Praegu aga tahaksime kuulda teie taustast.
Kuidas te üldse leidsite oma koha piiblitõlke töös?
Mirja, sa oled ise soomlane, aga õpetad tõlkidele heebrea keelt.
Sa räägid heebrea keelt otsekui see oleks su emakeel.
See heebreakeele oskus on väga ladus.
Räägi palun, kuidas selle juba noorena omandasid?
Väga lihtsalt.
Mu vanemad viisid mu Iisraeli, kui olin 7aastane.
Ma käisin heebreakeelses koolis. Ma pole kunagi Soome koolis käinud.
Ma ei pidanud selle nimel pingutama, vaid see tuli mu jaoks väga kergelt.
Kuidas sa üldse Iisraeli jõudsid? Räägi palun ka oma isast veidi.
Minult ei küsitud, kas tahan minna võ mitte.
Kaarlo ja Maire Syväntö lihtsalt võtsid mu Iisraeli kaasa
ühes mu õdede-vendade Olavi, Kalervo ja Rauha-Liljaniga.
Ma olin neist noorim.
Kutse, mille mu isa Kaarlo Syvännön sai,
oli eluaegne kutse.
Tol ajal oli see veel üsna ebatavaline.
Nii pandigi lapsed kohalikku kooli.
Mitte prantsuse või inglisekeelsesse kooli,
juhuks kui peaksime kunagi Soome naasema.
See, et mu isa kutse oli eluaegne. sai ka määravaks Piiblikodule.
Seetõttu õppisingi juba lapsena heebrea keelt.
Sellest sai mu kõige tugevam keel,
kuigi mu emakeele oskus soome keele näol on ka päris tugev.
Oman tänaseni Soome, mitte Iisraeli kodakondsust.
Soomlaseks olemine on minus tugevasti sees.
Oled sa siiski kasvõi pisutki iisraellane?
Oled aastaid Iisraelis elanud.
Iisraelis olen kui iisraellane. Ta ütleb, et kohe täiega iisraellane.
Olen kultuurilise tausta poolest rohkem soomlane kui tema.
Mu peres kolis Norrast Ameerikasse.
Ta võib olla kohe eriti iisraellane.
Ta peab siis silmas mu spontaansust ja otsekohesust.
Ka loovust.
Ütleb seda, mida mõtleb nii nagu soomlasedki.
Ma muudkui sõidan talle jutu ajal sisse.
Ma otsekui tormasin - just, see on õige sõna,
10-12aastasena heebreakeelsete kirjutiste sisse,
mida meile algses heebrea keeles nii algkoolis, keskkoolis
kui hiljem ka ülikoolis õpetati.
Oli ütlemata võimas tunda, kogeda ja mõista
Jumala Sõna täiust selle algses keeles.
Kui lugesin hiljem inglise või soomekeelseid tõlkeid,
siis need tundusid kui lahjendatud mahlana.
Sealt see mu armastus alguse saigi.
Ma armastan keeli ja sõnade tähendusi.
Sealt sai ka alguse mu armastus heebrea keele vastu.
See kõik on tänu mu algklassi õpetajale.
Kodu andis muidugi ka palju kaasa, sest Piibel oli meil väga kesksel kohal.
See on ju tore, sest isa ise ju viis teid sinna.
Ja isegi, et tal oli oma elutöö ja kutsumine,
aitas ta sul leida ka sinu kutsumise.
Ehk siis - see läheb põlvest põlve edasi.
Aga sina Halvor? Milline on sinu taust?
Ülikoolis oli mu peaaineks filosoofia,
kuna olin ülikoolis kaotanud oma usu.
Miks siis? Olid muidu lapsest saati uskunud?
Mul oli nö lapsepõlve usk,
kuid põrkasin kokku küsimustega, millega ülikoolis ikka põrgatakse.
Austasin endiselt oma vanemaid, kes elasid oma usku välja,
kuid hakkasin kahtlustama, et käin vaid nende jälgedes,
olemata ise langetanud isiklikku usuotsust.
Õpingute ajal sai mulle osaks pöördumise kogemus.
Võiks öelda nii, et põgenesin Jumala juurde.
See oli erakordne kogemus otse keset eetika tundi.
Õpetaja ütles: "Ilmutus tuleb vahel suure ja võimsa kogemusena
ja vahel täiesti nähtaval kujul keset kõige argisemat hetke."
Olin selleks ajaks elanud mõne aasta ilma Jumalata,
kuni korraga mind tabas mõte:
"Nüüd on hetk, kas hakata järgima Teda või mitte."
See korraga tõusis su südamesse? - Keset loengut.
Nii otsustasingi hakata järgima Jeesust.
Olin omadega kui kuskil ära,
nii et järgmisesse loengusse minnes küsis sõber mu käest:
"Mis juhtus? Mis viga?"
See oli põgenemine Issanda juurde.
Teises suunas valitses pimedus mõttetu elu ilma sihi ja suunata.
Ei mingit Issandat, kelle poole pöörduda.
Ei mingit kogu maailma Kuningat, kes on sind loonud oma näo järele
ja kes igatseb suhet sinuga ning anda su elule selge suuna.
Seejärel sain riigistipendiumi,
et minna vahetusõpilaseks Saksamaale.
Mul avanes võimalus minna kaheks aastaks
Heidelbergi ülikooli,
kus õppida mõnda võõrkeelt.
Mõtlesin: "Kas poleks tore osata soravalt Piibli keelt?"
See istutas mu südamesse millegi, mis juhtis mind lõpuks Iisraeli.
Te kohtusite heebrea ülikoolis Jeruusalemmas.
Õppisime mõlemad heebrea ülikoolis.
Üks Soome kool sponsoreeris üht nädalalõpu konverentsi
kristlikele üliõpilastele - nii välismaalastele kui kohalikele.
See oli siis ülikoolis heebrea keelt kõnelevatele
kristlikele üliõpilastele.
Seal me kohtusimegi, istudes vastastikku.
Tervitasid teda ja tutvustasin end. Ta ise võib aga öelda, mida ta mõtles.
Mõtlesin: "Need ameeriklased... Muudkui teevad aga juttu."
Ometi see toimis.
Hiljem ta küsis mu käest: "Kas sa kunagi tõsist juttu ka räägid?",
mispeale vastasin: "Muidugi. Kas tuled mulle naiseks?" - Armas!
Ma muidugi ei öelnud seda kohe siis, aga pisut hiljem.
Ta oleks muidu ära ehmatanud.
Mis siis edasi sai? Et siis nii te leidsite teineteist.
Seejärel aga osalesite te ühes tõlkeprotsessis.
Jagage palun, mis mõju see teile avaldas?
Rahvusvaheline Piibliselts teeb tõlkeid suurtele rahvastele.
Heebrea keeles puudus Uus Testament,
mis on algkeeles kreekakeelne.
Selle seltsi juhataja oli norrakas.
Norrakad suhtuvad norrakatesse nagu soomlased soomlastesse.
See juhataja kutsus Halvori, kel' on luteri kiriku õpetaja haridus,
sinna komiteesse.
Seejärel kutsuti mind
6-liikmelisse tõlketoimetuse meeskonda.
Mind kutsuti kaasa kui kohalikku tõlki.
Minu ülesanne oli kanda hoolt selle eest,
et heebreakeelne tõlge kõlaks loomulikult
Iisraeli keskkonnas.
Sa esindasid seal iisraellasi.
Ta oli seal komitees otsekui oma emakeele esindaja.
Nii mõngi kristlane ei olnud läbinud Iisraeli koolisüsteemi.
See oli võimas kogemus,
kuna uurijad maadlesid kreekakeelsete sõnade tähendusega.
Seal komitees oli tõelisi uurijaid.
Ütlesin: "See on üks tähtsamaid töid kogu maailmas
leida teisest keelest õigeid vasteid Jumala sõnumile
ja sellele, mida Jeesus tegelikult tegi."
Pean seda endiselt üheks tähtsaimaks tööks üldse.
Üks kolleeg aitas mind mu töös.
Kuidas väljendada midagi loomulikult ja täpselt heebrea keeles?
See siin on Uus Testament mis anti välja 1976. aastal
ja mis on endiselt veel ka täna Uue Testamendi tõlkena kasutusel.
Kogudused kasutavad seda üle kogu Iisraeli.
Seda tõlget kohendati 1992. aastal, kuid sisuliselt on tegu sama asjaga.
Mu nimi on siin kuldtähtedega.
Sain selle tänutäheks kaasas olemise eest.
Nii mõistsingi, et Piibli tõlkimine on see, mida tegema pean.
Meil läks aastaid, et mõista, mis on meie osa.
Me mõlemad oleme akadeemilised inimesed.
Me mõlemad õpetasime.
Tema ajaloolist maateadust ja arheoloogiat
ning mina heebrea keelt.
Kuid me ei mõelnud kunagi Aafrika või Aasia peale.
Kuid siis kaks ugandalasest tõlki, kes olid väga raskes olukorras,
tulid uurima Püha maad Jeruusalemma Instituuti.
Mina õpetasin neid.
Piiblitõlke Ühing oli toonud neid Iisraeli.
Kuid nad tundsid end nii hullusti, et läksid tagasi koju.
See oli nende esimene kord olla välismaal.
Neid õpetades mõtlesin: "Peame looma neile ühe paiga -
ühe kodu, mis aitab neid erinevatel viisidel.
Paiga, kus nad ei pea muretsema toidu või muude vajaduste pärast.
Me peame rajama neile kodu."
Läks oma paar aastat, enne kui see teoks sai
ja see on üks imeline lugu.
Kogu selle imelise loo kohta ilmub kevadel ka raamat.
Me mõlemad oleme suht teoreetikud ja üldse mitte praktilised inimesed.
Selleks, et see plaan saaks täituda, pidi Jumal meile appi tulema.
Nüüdseks on see ime kestnud 20 aastat.
Olete seal Piibli tõlkijate kodus koolitanud inimesi 20 aastat.
Mis on olnud need kõige erilisemad hetked,
kus olete tundnud: "Just selle pärast ma seda teengi."
Meil on igal reede õhtul eriline hardushetk.
See on peale sabati söömaaega.
Nii palume õppeaasta jookusl igal õpilasel
rääkida meile pisut oma maast ja sealsest usklike olukorrast.
Sellest, kuidas nad liitusid piiblitõlke tööga,
pisut oma perest ja erilistest tõlkeprojektidest.
Neil aegadel saame teada, millistest taustadest nad tulevad -
on neil näiteks paganlik või moslemi taust
ja mida Issand on nende eludes teinud.
See eesõigus teenida neid muudab meid väga alandlikuks.
See on eeldavasti üks asi,
mille osas me mõlemad väga tugevalt tunneme,
kuidas Jumal on nende eludes tegutsenud
ja kuidas meil on eesõigus neid teenida.
Te õpetate neile heebrea keelt, geograafiat ja arheoloogiat.
Miks on oluline, et tõlkijad tuleks Iisraeli?
Mida neil oleks teie arvates vaja kõige rohkem teada?
Mida te teie arvates
saate aidata neil Piibli tekstide osas paremini mõista?
Mis on üldse nende ainete õpetamise mõte?
Just nii nagu küsisid meie käest,
nii palume ka neil endil esitada endale selle sama küsimuse.
Palume neil isegi päevikut pidada.
"Mõtlesin Piibli asjadest enne sedamoodi."
"Olen õppinud seda."
Sageli on tegu mõne uue teadmisega.
Ja vahel see on midagi täiesti teistsugust.
Üks väga lihtne selgitus, mille sageli annan, on seista Õlimäel
ja vaadata sealt vastassuunas asuvale Siioni mäele.
Üks vend Paapua Uus-Guineast tuleb nii mägiselt maalt,
et sinna on koondunud kokku 800 erinevat keelt.
Ta vaatab ringi ja küsib: "Need on mäed või?
Need sisuliselt olematud künkad?"
Tema kõrval olev teine vend Sahara kõrbe lõuna osast ütleb aga:
"Muidugi need on mäed!"
Mispeale ütlen neile: "Unustage ära kogu inglise keel!
Ingliskeelse Piibli tõlkijad ei käinud kunagi Iisraelis.
Kui vaatate Siioni mäge, saate aru, millest Piibel räägib.
Seetõttu valige sellele ka sobilik sõna omaenda emakeelest
nii et te rahvas saaks sellest sõnast õige pildi."
See on vaid üks väike näide topgraafiast.
Kuid sinna juurde käivad veel maaviljelus, taimed, loomad,
topograafia, ilmastik,
kuivus.
Paapua Uus-Guineast pärit inimene on näinud elus vaid džunglit.
Seal on pea aastaringselt +30 kraadi sooja
ja teatud aegadel ka igapäevaseid tugevaid hoovihmu.
Ja siis korraga sattub ta maale,
kus poole aasta jooksul ei saja tilkagi vihma.
Galilea kõrgematel aladel võib sadada vihmana 1 500 mm vett,
samas kui Eilatis - maa lõunapoolses kõrbes,
sajab vaid 25 mm vett aastas.
Ja see võib sadada alla ühe tunni jooksul vaid ühel päeval.
Võrreldes Euroopa, Aasia või Aafrikaga
on Iisraelis valitsevad kontrastid nii fantastilised,
et me tõlkijatena peame tingimata tulema ja kogema,
kogu selle väikese maa kontraste.
Ja see omakorda tingib selle, et teatud asjad saavad tuttavaks
nii prohvetite nägemustes kui Jeesuse võrdlustes.
Olgu selleks siis lumi, kõrb või midagi nende vahepealset.
Nad leiavad suurt innustust Iisraeli kogemustest.
Kuid kui rääkida keelest, siis on ka selle kohta mingeid näiteid?
Näiteks Aafrikas ja kolmandate maade riikides
on 95% tõlgetest tehtud mingite teiste allikate põhjal -
näiteks koopiate põhjal ja see on hirmuäratav.
On tõlgitud inglise, saksa ja prantsuse keelest
ja siis kohandatud seda tõlget oma kohaliku kultuuriga.
Kui aga nende põhjal tõlkida, läheb teksti algne mõte kaduma.
Piiblikodu mõte on koondada oma emakeelt rääkivad tõlkijad
ja õpetada neile algtekste,
et nad leiaksid siis sellele oma emakeeles õige vaste.
Mul on algusest peale olnud üks väga lihtne näide selle kohta.
Me loeme, kuidas Aabraham suundus oma karjaga Egiptusesse.
Heebreakeelses algtekstis nad...
No näed, ma ei leiagi õiget sõna, mistõttu püüan siis selgitada.
Haloch venasoa.
Haloch venasoa hanegba - nad liiguvad lõuna suunas kui lambad,
kes kulgevad aeglaselt ja näksivad rohtu.
Kaks ugandalast ütlesid: "Meil on selle kohta oma tegusõna."
Kui ühes ingliskeelses tõlkes öeldakse: "Nad peatusid pidevalt",
siis nad ei peatunud midagi pidevalt, stiilis: "Peatuge ja sööge!"
See oli selline sujuv kulgemine.
Nii et tõlkijad pidid leidma sellele õige vaste.
Algtekstis on sellele oma sõna
ja tõlkija peab püüdma mõista
nii selle otsest kui abstraktset tähendust.
Nad ei saa otsida sellele sõnasõnalist tähendust omas keeles.
Nad ei saa... Kuidas ma seda ütleksin?
See oleks kuritegu tõlkida Piiblit teisejärguliste allikate põhjal.
Kõik Euroopa riikide piiblitõlked on tehtud algkeeltest
ja nii see peabki olema.
See ongi me Piiblikodu eriline visioon -
tuua kokku erirahvaste tõlkijad.
Tõlkija peaks tõlkima otse algkeelest oma emakeelde,
sest siis on selles vägi.
Lisaks sellele veel viibimine Piibli maal.
Ta on lugenud sellest prantsuse või ingliskeelsest tõlkest,
nii et tal võib olla mingi pilt sellest, kuid siis saab see reaalsemaks.
Piiblikodu tööd saab kirjeldada ka ühel teisel moel.
Me õpetame neid tundma Piibli tõdesid -
seda nii heebrea keelest kui kontekstist lähtuvalt.
Me anname neile seda edasi ja nad teevad tõesti tublit tööd.
Üks näide keelte erinevustest on näiteks see,
et heebrea keeles on vaid üks sõna väljendamaks "lund",
samas kui Soomes on 7-8 sõna väljendamaks erinevaid lume liike.
Ja samas ka vastupidi - Soome keelest on "kõrbele" 1-2 sõna,
samas kui heebrea keeles on igale kõrbe liigile seitse sõna.
Olles teadlik neist nüanssidest,
on ka võimalus neid tõlke kaudu edasi anda.
Me saade on peagi lõppemas, kuid tooge mõni lühike näide.
Psalm 23.
"Haljale aasale paneb ta mind lebama."
Seal paigas pole mingeid haljaid aasasid.
See on vale tõlge.
Piirkond, millest Taavet räägib, on täiega kõrbeala.
Seega väljend: "Issand on mu karjane" ütleb seda,
et Tema teab, kus asuvad väikesed rohututid.
Seal mainitud sõna tähendab tegelikult ooasi
ja üldse mitte aasasid. Nii et see on valesti tõlgitud.
Mis vahe seal siis on? Issand on suurem!
Ta teab, kui vesi ja rohi asuvad.
Sest muidu võiks ju lihtsalt aasal lebotada
ja poleks mingit karjast vaja.
Võrratu näide.
Kuid nüüd Mirja ütle palun lühidalt me vaatajaile midagi,
kuna me saateaeg on otsakorral.
Tahan öelda soomlastest sõpradele ja teistelegi,
kes tahaksid Piiblikodust rohkem teada saada,
et see Piiblikodu poleks sündinud,
kui ma soomlasena poleks olnud osa selle rajamisest.
Soomlastel on väga tugev identiteet
ja meil on mingid oma kindlad sõnad nagu saun, mustikal käimine jne.,
mida keegi väljaspoolt tulija ei pruugi mõista.
Soomlastena me mõistame väikese rahva vajadust
esindada oma kultuuri
ja tõlkida algkeelest asju oma emakeelde.
See on üks oluline aspekt, mis on seotud Piiblikodu rajamisega.
Piiblikodu tegevus käib vabatahtlikkuse alusel
ja saab teostuda vaid tänu toetajate toele.
Paljud soomlastest vabatahtlikud on käinud meil ka ehitustöödel,
mistõttu tahan siinkohal tänada
kõiki sõpru, toetajaid ja vabatahtlikke,
kes te olete meid aidanud ja me Piiblikodu ikka meeles peate.
Aitäh, Mirja!
Ja aitäh ka Halvor, et mõlemad siia tulite.
Õnnistusi teie tööle! - Shalom! Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas