SAMTAL
Välkommen till programmet!
Vi ska få träffa någon som då han var ung mötte människorna -
från den berömda väckelsen på Azusa Street.
Han kommer att berätta hur det mötet förändrade hans liv.
Välkommen till programmet Tommy Welchel!
Det är en ära att få ha dig här.
Du var 17 år gammal då du råkade möta två äldre kvinnor i Kalifornien.
De kallades "Azusa Street helgonen".
Människor som var med i den kyrka där Azusa Street väckelsen tog plats.
De berättade sina historier för dig. Men hur och var mötte du dem?
- Azusa Street helgonen? - Ja.
Syster Goldie tog mig på en busstur -
till Highland Park, nära Pasadena.
Bakom de städerna ligger bergskedjan San Gabriel Mountains.
Där är mycket vackert. Hon tog mig till en gammal, historisk kyrka i Pisgah.
Där hade de bostäder.
Pensionärer kunde hyra en lägenhet där -
och få tre måltider om dagen för 75 dollar i månaden.
Många av dem som bodde där ville arbeta med hemlösa personer -
och jag var hemlös.
De tjänade också folk på andra sätt. Bland dem var också Azusa helgonen.
Helgon som upplevt väckelsen på Azusa Street.
De ville berätta sina historier.
De ville berätta bara för sådana som Gud sade att de skulle berätta för.
När syster Goldie och jag kom till Pisgah -
presenterade hon mig för ungefär hälften av dem.
Senare presenterade pastor Harold Smith resten av dem för mig.
Och så började de berätta för mig.
Du hörde dessa skildringar av fantastiska under -
som du berättade om i det tidigare avsnittet av intervjun.
Det förändrade ditt liv. - Totalt.
- Hur förändrade det ditt liv? - På alla sätt.
På 60-talet fanns det såkallade blomsterfolket, hippies.
De frågade mig om jag gått till dem, men jag ville inte gå någonstans.
Azusa Street helgonen och jag bodde på samma ställe.
Jag sov i en sovsal.
Vi åt tre mål mat tillsammans varje dag, vi bad en timme varje dag -
vi gick i kyrkan varje kväll. Det var mitt liv.
Jag ville inte gå någon annanstans. Jag ville vara där, lyssna på dem.
Jag ville vara tillsammans med dem, tala med dem, lära känna dem.
Då du lärt känna dem, bad de för dig.
De bad att du skulle få samma smörjelse som de hade.
- Som de alla hade. - Vad hände i ditt liv efter det?
Kan du berätta om några under som skett sedan du fick samma smörjelse?
Det skedde många under i Pisgah, men -
ett av de största var broder Silvers berättelse.
Broder Silver var en pensionerad advokat.
Syster Smith, Harold Smiths fru, ledde en studiegrupp på lördagarna.
De kallades avancerade studerande. De var alla äldre personer.
De ville inte kallas "äldre" så de var "avancerade".
Broder Silver hade en svår hjärtattack.
Han föll bakom bänken. Där var en läkare som hette Dodge.
Han undersökte honom två gånger och förklarade honom död.
Peggy Johnson kom förbi. Hon var en ung flicka.
På lördagarna kom ungdomar dit som frivilligarbetare.
Jag behövde inte delta, men jag gjorde det eftersom -
en del av de unga var ganska söta, och jag ville vara med dem.
Syster Smith bad Peggy hämta mig genast.
Peggy hämtade mig och betonade att syster Smith hade sagt "Nu genast!"
- Så du visste att det var allvarligt. - Jag visste att det var bäst att lyda.
Jag var tjugo år gammal då.
Jag frågade syster Smith vad hon ville och hon bad mig komma in.
"Se på broder Silver," sa hon. "Han ser död ut!" sa jag.
Hon sa: "Han är död." Jag såg på dr Dodge och frågade: "Doktorn?"
Han sa: "Jag har förklarat honom död två gånger."
Jag undrade varför de inte ringde bårhuset.
- Precis, varför kallade de på dig?
Syster Smith sa: "Väck honom från de döda!" Jag sa: "Vad?"
Hon sa: "Väck honom från de döda."
Jag började långsamt gå mot honom. Jag var rädd.
Jag hade aldrig uppväckt någon. Jag har inte uppväckt många sedan heller.
Jag kom till honom och hon skrek åt mig: "Thomas, väck honom!"
Jag blev arg. Bara min mamma får kalla mig Thomas.
Hon lät som din mamma, så du blev arg.
- Och mamma sa bara så när hon var arg på mig.
Jag lyfte mitt ben över honom och satte mig ner tvärs över honom.
Jag satte vänstra handen på hans bröst och högra på hans panna.
Jag skrek och befallde honom att återvända från de döda -
i Jesu namn.
Det kom som elektricitet ur mina händer.
Han spratt till och öppnade ögonen -
och hans blick var fruktansvärd.
Han satte sig upp, såg mig i ögonen och sa: "Jag var i himlen!"
Han var arg. Han ville inte komma tillbaka. - Självklart inte!
Vilket hemskt sätt att vakna till liv.
Det skrämde mig. Hans ansiktsuttryck och det att han skrek åt mig...
Jag pekade på syster Smith och sa: "Hon tvingade mig!"
- Det är hennes fel! - Ja, hennes fel.
Alla började skratta, utom broder Silver och broder Tommy.
Jag såg på honom, jag måste ju försvara mig, han kunde ju slå mig.
Han var verkligen arg.
Men när jag senare predikade var han alltid den som understödde mig.
Jag lämnade Pisgah år 1966.
Jag lämnade Los Angeles. Gud sa att jag skulle till Atlanta i Georgia.
Ett par månader innan jag reste iväg fick jag ett telefonsamtal.
Tommy Coleman sa: "Tommy, vi begravde broder Fox igår."
Jag frågade: "Varför berättade ni inte att han var död?"
Han sa: "Han var på sjukhus.
Han sa: 'Jag är döende.
Berätta det inte för Tommy Welchel innan jag är begraven!'"
- Å nej. Han ville till himlen. - Han ville inte komma tillbaka.
Det var intressant. Men att se helanden var inget nytt för dig.
Din mamma hade tagit dig till väckelsemöten när du var liten.
Var kristen tro en naturlig del av livet i ditt barndomshem?
Jag fostrades i en gammal god pingstvänsanda.
Min mamma brukade skrika, springa, dansa och knycka på huvudet.
När jag var tre år gammal brukade jag gömma mig bakom soffan -
och lyssna till min gammelmormor som var fullblodsindian, cherokesiska.
Hon berättade indianhistorier, om krig mellan de olika stammarna -
och olika saker om de olika indianerna. Jag älskade berättelser.
- Så du blev en historieberättare. - Det blev jag.
Även om du hade en lycklig barndom -
förlorade din familj sin bondgård.
Hur gick det till? - Min far...
Han hade 40 tunnland spannmål.
Han sålde det inte per skäppa.
Han sålde glasburkar med en klar vätska i.
Han sålde hembränd sprit.
Och sedan...
En speciell polisstyrka övervakade verksamheten.
De arresterade folk som inte betalade skatt på sin whiskey.
Pappa betalade ingen skatt, så vi blev av med farmen.
Hur påverkade detta dig?
Du var en ung pojke. Vad hände dig?
Det var skadligt. Farmen var min värld.
Jag hade en egen häst och en hund som jag älskade.
När vi flyttade till staden fick jag ta med hunden, men inte hästen.
Jag gjorde uppror och råkade i verklig knipa.
De var på väg att sätta mig i fängelse.
Och år 1960 ville -
gamla mormor och hennes barnabarn, de var från Venice Beach, -
återvända till Kalifornien.
De bjöd mig med, men jag ville inte. Jag trivdes i Oklahoma.
En vän sa: "Jag har sett häktningsordern.
De kommer när som helst och hämtar dig till fängelse.
Om jag vore du skulle jag allvarligt överväga att åka till Kalifornien.
Det är antingen det eller fängelset. Vilketdera vill du göra?"
- Jag skulle välja Kalifornien. - Jag kom till samma slutsats.
Så jag åkte.
När du var i Kalifornien som en ung, hemlös man -
mötte du Azusa Street helgonen, som du berättade i senaste avsnitt.
Ditt liv förändrades, du blev kristen. - Precis så.
Kan du beskriva det budskap som de gav dig -
att förmedla till andra?
Gud använde alla -
inte endast förkunnarna.
Inte endast män. Han använde också kvinnor.
De ville berätta om en hundra år gammal profetia -
att Gud skickar en annan väckelse, lik den på Azusa Street.
Azusa Street var som Apostlagärningarna.
Den var ett uppvaknande.
Jag skrev ner deras berättelser i en bok -
för att människor ska gripas av hunger. Jag vill tända en eld.
Det var vad de ville.
Att jag skulle kunna uppmuntra människor till att tro på väckelse -
så att också de kan verka i Guds gåvor.
Du väntade 40 år innan du började berätta historierna.
Då visste du att det var tid att föra budskapet vidare.
Gud sa: "Berätta nu."
Det var 6 april 2006.
Jag började tänka: -
"Exakt det datumet för 100 år sedan började väckelsen på Azusa Street."
Hur började du? Gick du till din hemförsamling och började berätta?
Jag gick till pastorerna och sa: -
"Jag har dessa berättelser från Azusa Street.
Ni måste få höra några av dem."
De sa att de måste skrivas ner i en bok.
Jag sa att jag visste det, därför hade jag satt igång det hela.
En man ringde och undrade om pastorn ville skriva en bok.
Han sa att det fanns speciellt en person som behöver skriva en bok.
Förläggaren kom över och lyssnade till mina berättelser.
Han sa: "Jag jobbar med en bok nu, men jag avbryter det."
Han sa åt Paul och Samatha att deras bok fick vänta.
"Vi måste publicera denna."
Det tog 32 dagar att få boken tryckt.
Vilka verkningar ser du då du för- medlar budskapet och berättelserna -
om miraklen på Azusa Street?
Många väckelser är på gång just nu i USA -
som ett resultat av att jag förmedlat detta budskap där.
Det är stor väckelse i Jacksonville, Florida.
- Kan du berätta om det?
Jag reste dit, det var min tredje resa.
Bara åtta människor dök upp.
Jag berättade mina historier och var beredd att svara på frågor, men -
de föll alla till golvet, den ena efter den andra.
De hade alla utomkroppsliga upplevelser.
Då jag rest iväg började en väckelse som pågått i tre år.
Där pågår ännu en väckelse.
Det började med de åtta personerna och nu är de över tusen.
Hur känns det när Gud använder dig på det sättet?
Undrar du någonsin över varför Han valde just dig? Det är ju en stor ära.
"Gud, varför just jag?" Det undrar jag ständigt.
År 1906 valde Gud en svart man.
Jag har sett väckelser och personer som Todd Bentley. Jag tänkte: -
"Bara Gud kunde ha utvalt honom. Jag hade inte gjort det!" - Precis.
Eller se på William Branham, olärd.
De största profet jag någonsin har sett. Så många av dem...
Gud tänker inte som vi gör.
"Gud, varför jag? Jag är bara en bondtölp.
Jag skulle hellre vara ut på gården. Jag älskar landsbygden.
Varför valde Du mig?"
Gud bestämde det från början. Det är ingen slump att jag älskar historier.
När jag ser tillbaka på gångna årtionden...
Gud hade allting uttänkt och planerat.
Ett sätt som du välsignar människor på är att du ger dem smörjelsen -
du fick av Azusa Street helgonen. - Jag lägger händerna på dem...
Vad händer då du ger denna smörjelse till en grupp eller person?
Då jag gett mig av får jag höra att väckelse pågår.
Jag får höra om många mirakel som jag inte visste att hände.
Som den lilla flickan i Tyler, Texas.
Hon var inte så liten, hon var 16 år. En mexikansk flicka.
Hon var född döv på vänstra örat, hade aldrig hört något på det örat.
Hennes tre systrar dansade.
Hon tränade med dem, men kunde inte uppträda då hon inte hörde.
Hon kom fram och ville ha smörjelsen.
Jag bad för henne och plötsligt började hon gråta.
Och jag tänkte att hon verkligen fick del av smörjelsen.
Före jag åkte sa hon: "Broder Tommy, mamma säger jag ska berätta det här.
Jag var född döv på vänstra örat. Då du bad för delaktighet i smörjelsen -
hördes en smäll i mitt öra, och nu hör jag allt."
Jag blev gripen. Ungefär sex månader senare var jag i Angleton, Texas.
Det är ca 80 km från Houston, nästan vid kusten.
Jag var där med pastor Paul från Tyler.
Fyra mexikanska flickor kom fram för att dansa.
Jag sa åt Paul: "Den äldsta flickan där -
är det inte den flicka som Gud helade i Tyler?"
Paul bekräftade att det var hon. Hon dansade med sina systrar.
Då blev jag gripen!
Tror du att vem som helst kan få den gåvan?
Att vem som helst av oss kan uppleva samma under i våra liv?
Jag säger: "Man kan önska sig gåvor.
Tjänster är en kallelse."
Man blir kallad till tjänst, men man kan längta efter olika gåvor.
Jag tror emellertid att de gåvor man får inte är till för en själv.
Man får dem för att kunna tjäna andra.
Bill Johnson sa: "Flickan blev helad, men själv har du hörapparat."
Jag har inget svar på det.
Jag sa: "Visste du att Smith Wigglesworth hade njurstenar -
nästan ända fram till sin död?
Han helade människor och uppväckte döda, men hade själv hårda smärtor."
Till slut blev han helad.
Men hela den tid som han gjorde stora under -
led han fruktansvärda smärtor.
Jag sa: "Ja vet inte. Jag skulle vilja bli helad."
Jag har inte alla svaren. Jag skulle vilja ha dem, men jag har dem inte.
Då jag ser bakåt så finns det så många mirakel.
Jag var i Los Angeles -
i en kyrka med medlemmar från många etniska grupper.
Pastorn var mexikan. Där var en ung man -
som tog ett foto.
Vi var på väg på en rundtur.
Då jag är i Kalifornien vill för - samlingen alltid jag ska leda en tur.
Jag kan visa alla platser och berätta om dem.
- Du har varit där och känner väl till området.
Vi åt frukost och mannen visade mig bilden han tagit.
Vid sidan av kyrkan syntes ett ljus. Det var ett fönster.
"Vad är detta?" frågade han. "Shekina härlighet", log jag.
"Jag antog det", sa han.
Jag sa att jag vill att han ska se det själv, och berätta om det för mig.
Han sa att jag under mötet sagt att om man är någonstans -
och Gud säger att man ska be för någon, så ska man gå!
Han steg upp och gick fram till en kvinna som var orientalisk -
men inte hennes man eller dotter. Ja, dottern var ju en blandning.
Hon var döv, de tecknade till henne.
Mannen sa att Gud sagt att han skulle be för hennes öron.
Han frågade om han fick be för henne och hon blev helad.
- Det är ett stort under.
Mannen kom ihåg vad jag sagt och kände i sin ande att han bör be.
Han hörde det om och om igen, och tänkte att det var bäst att han lydde.
Innan vi lämnade restaurangen, vi var fem män där, -
hade vi bett för nästan alla på restaurangen och de blev helade.
- På så sätt uppmuntrade du någon annan att göra samma sak som du.
Nu har du varit i Finland.
Har du ett budskap för Finland och finländarna?
Hur skulle du kunna uppmuntra oss?
På samma sätt som alla andra. Gud älskar Finland lika mycket som USA.
Många profeter har dock profeterat -
att Gud kommer att uppenbara sig i Finland på et mäktigt sätt.
Det börjar i Helsingfors, sprider sig i Finland och till Ryssland -
och alla Östersjöländerna och vidare till Europa.
Och det börjar i Helsingfors.
Så sa William Branham. Jag har följt med hans liv.
Jag skulle kunna skriva en bok om honom.
Branham misstog sig aldrig. Aldrig.
Jag tror att den väckelsen är på väg.
Gud lät mig komma hit, så det måste finnas en orsak till det.
Jag började iaktta folket. Många av era ledare är hungriga.
Det behövs. Väckelsen kommer inte -
om inte pastorerna vill ha en och folket är hungrigt.
Överallt där jag sett väckelse har pastorn varit hungrig.
- Det är viktigt, även för Finland. - Han är ledaren.
Nu har du möjlighet att be för tittarna.
Se in i kameran och be för det hungriga folket.
Människorna är hungriga. Alla är hungriga.
De som är hungriga blir mättade. De som är törstiga får dricka.
Jag vill säga ännu en sak. Regnet faller inte, visste du det?
Det stannar uppe tills fukten blir så tung att tyngdkraften drar ner det.
Bönen fungera på samma sätt.
Den stannar där uppe och ökar i tyngd varje gång man ber.
Sedan drar Gud ner den.
Uppenbarligen har ni bett i Finland. - Det har vi.
Väckelsen är bakom knuten. Jag talade med TV7:ans chef...
- Martti Ojares. - Han är hungrig.
Han vill ha väckelse, och han ser den.
Den börjar här i Helsingfors.
Han kommer att spela en stor roll i den.
Han har fördelen att ha TV7. Han kommer att få väckelse.
Ni vill ha väckelse i Finland, eller hur? - Ja!
Det är vad jag vill be för. - Nu kan du be för våra tittare.
Himmelske Far, vi kommer till Dig just nu.
Vi ber att Guds smörjelse ska falla.
Gud, folket är hungrigt. Isynnerhet ledarna.
Jag ber att Din smörjelse ska falla.
Och att väckelsen, pingstens eld, ska flamma upp.
Och att alla ska bli brinnande -
så att de inser att också de kan användas av Gud -
i den väckelse som är på väg med stor eld och stark vind.
Jag ber att de får den Helige Andes fullkomliga smörjelse! I Jesu namn.
- Det var en lång bön. - Tack för bönen.
Den var mäktig. - Jag blir entusiastisk.
Tack så mycket för intervjun. Nu kommer du att göra en film -
om några av berättelserna du hört om Azusa Street.
Jag önskar dig välsignelse över det projektet -
när du reser hem igen. Tack för att du besökte oss!
Tack att jag fick komma.
Stöd Himlen TV7! I Finland: ring 0600-10070 (10,01 euro + lsa).
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7