SAMTAL
Välkommen till programmet!
I dag kommer vi att få höra berättelser från en av de mest inflytelserika -
väckelserna i vår tid: väckelsen på Azusa Street.
Välkommen till programmet Tommy Welchel!
Det är en ära att få ha dig här.
Väckelsen på Azusa Street 1906-1909 var en av vår tids största väckelser.
Den har berört hela den världsvida församlingen.
Vi kan inte tala med dem som var med då, men vi kan tala med dig.
Du träffade dessa människor på 1960-talet, då du var ung.
Du hörde direkt av dem om deras upplevelser i väckelsen.
Men efter att ha hört alla dessa berättelser om helanden och under -
väntade du 40 år innan du började berätta om dem.
Varför väntade du 40 år?
Jesus uppenbarade sig för mig.
Han sa att jag skulle vara tålmodig och lydig.
Jag förstod det inte först. Jag är en historieberättare.
Jag hade hundratals historier som jag ville berätta!
Jag kämpade emot och försökte berätta en, men fick höra: -
"Tommy, var tålmodig. Hör. Lyd." Och jag kunde inte berätta dem.
Det måste ha varit mycket svårt för dig.
I slutet av programmet kan du be för tittarna.
Låt oss gå tillbaka till det ögonblick då du råkade möta -
två äldre kvinnor på Venice Beach i Kalifornien.
Vilka var dessa kvinnor?
En av dem var min hyresvärdinna och den andra syster Goldie.
Jag tror inte någonting sker av en slump.
Båda kvinnorna hade varit med om väckelsen på Azusa Street.
Jag skrev om Goldie i min bok.
Jag visste vad de ämnade göra - de ämnade omvända mig till Herren.
För att de såg att du behövde Herren?
Jag tyckte synd om mig själv, ja.
Och jag behövde Herren.
Jag var uppfostrad till gammaldags pingstvän.
Jag gjorde uppror 1957 och det fortsatte i tre år.
Men dessa två gamla kvinnor -
ville att jag skulle be frälsnings - bönen. Men jag ämnade lura dem -
jag hoppades de skulle ge mig mat eller pengar till mat.
Jag var hungrig. Så jag bad frälsningsbönen.
Så du bad den för att kanske få mat av dem?
Du ville gå dem tillmötes så du bad? - Jag menade inte allvar.
Men plötsligt var det som en explosion i mitt bröst.
Jag började skaka och sedan började jag gråta.
Jag såg på syster Goldie och sa: "Jag är kristen!"
Hon sa: "Vi vet." - Så du blev kristen då?
Det kristna hade alltid funnits i mitt liv, men det var då jag blev kristen.
Du tillbringade 6 år med dessa kvinnor och de äldre personer -
som kallades "Azusa Street helgonen"? - Det stämmer.
De berättade sina historier för dig. Om och om igen. - Det stämmer.
Så vad berättade de? Vi vill höra alla historier!
Först frågade mig om jag var hungrig eller törstig.
Jag sa att jag skulle vilja ha chokladkex och kall mjölk.
Jag var ju bara 17 år gammal.
På 1960-talet blev man inte vuxen innan man fyllt 21 år.
Jag satt vid deras fötter, för jag hyste sådan respekt för dem.
Jag är en historieberättare, och då måste man ha historier att berätta.
Jag visste om Azusa Street så jag lyssnade noga.
När de kom igång blev jag som besatt av det hela.
Det blev en del av mig. Dessa berättelser var häpnadsväckande.
Jag hade sett något liknande.
Mamma drog mig med till en evangelist som helade folk.
Jag hade sett mirakel.
Man ser inte sådana i dag!
Du hade alltså hört om under, som helandeunder -
men det du hörde av Azusa Street-människorna var annorlunda?
- Inte av denna världen. - Kan du ge ett exempel?
Två av broder Seymours mirakel som bara...
En man som jobbade på järnvägarna hade fått sitt ben krossat av ett tåg.
Det blev amputerat vid ungefär halva låret.
Den stump som satt fast i träbenet hade angripits av kallbrand.
Han bad Seymour om förbön.
- Det var alltså infekterat? - Mycket illa infekterat.
Seymour frågade om han kunde balansera på sitt vänstra ben
Han sa ja, och två men kom upp och tog bort träbenet.
Hans byxben hängde tomt.
Jag hörde detta av två män som såg det.
De stod riktigt nära.
Seymour började be och något rörde sig i byxbenet.
Plötsligt dök en fot upp. Gud lät ett helt nytt ben växa ut.
De såg alltså en fot dyka upp?
De såg rörelse i byxbenet. Och plötsligt dyker en fot upp ur det!
- Dök upp ur intet? - Ett nytt ben växte ut!
Seymour predikade inte den kvällen.
Han bara ropade och dansade till två på morgonen.
- Det tror jag. - Jag hade också ropat.
Är det ett av de största mirakel du kommer ihåg?
En man ett år senare. Benet växte ut 1907.
1908 kom en man som förlorat axel och arm i en jobbolycka 10 år tidigare.
Och han höll långsamt på att dö av det.
Då hade man inte de medicinska möjligheterna att fästa det igen.
Han bad Seymour be för sig.
Han hade fortsatt jobba, men bara med vänstra handen.
Seymour frågade om församlingen ville ha skoj -
om de kom ihåg benet som växte ut.
David Salazar, en mexikansk broder -
sa att han kunde se rakt ner i... Han hade skjortärmen uppdragen.
Han sa han kunde se rakt ner i hålet, se benet.
Han sa att det var ruttet och inte alls såg bra ut.
- Det låter som ett otäckt sår! - Han var döende.
Han lade händerna på honom. Benet blev totalt vitt och började växa ut.
Och en bit bakom det började köttet dyka upp.
Allt gick i ultrarapid.
Han sa att det mest omtumlande var när naglarna dök upp.
Seymour predikade inte den kvällen heller.
- För att de dansade hela natten igen? - Ja, de fick fnatt!
Hur kände du då du hörde allt detta? Tvivlade du på att det var sant?
Jag var helt trollbunden.
Min mun hängde öppen.
Varje gång de berättade det var det som om jag hörde det första gången.
Jag kunde sitta där en timme, två timmar, två och en halvtimme.
Och bara lyssna intensivt till dessa människors berättelser.
Det var inte bara Seymour som gjorde under. Vem som helst...
Någon substans flöt omkring på golvet, ungefär 30 centimeter högt.
De kallade den Shekina härligheten och den var där hela tiden.
- Hurdan substans? - Som en dimma.
Den var bärnstensfärgad.
När Seymour inte talade... Han talade tre gånger om dagen.
- Shekina härligheten kom tre gånger? - Den förblev där.
Det skedde under hela tiden.
Barn, så unga som 6 år gamla, kunde gå fram till någon i rullstol -
och be för dem och de steg upp och gick.
- Så dessa människor kom hela dagen? - Från hela världen.
- Var de där 24 timmar? - 24 timmar i dygnet.
De kom liksom i skift.
Om man varit på Azusa Street när som helst började man göra under.
Jag brukade alltid be dem berätta om det största under de kom ihåg -
som de själva varit med om på Azusa Street.
- Och de berättade. - Dessa människor, under åren 1906-09 -
befann sig alltså i princip i kyrkan hela tiden?
- Inte människorna. - De människor som berättade för dig?
Det fanns folk där 24 timmar i dygnet, sju dagar i veckan i 3,5 år.
Vad gjorde de? Hade de andra jobb eller bara bad de för folk hela tiden?
Dem jag talade med... Som jag alltså gjorde 1960 -
då det hela hade varit över i femtio år redan...
De var gamla människor, pensionärer.
De äldre hade blivit gamla och dött.
De jag talade med var tonåringar då de var där.
Tommy Anderson var 15 då han först kom till Azusa.
Han var en av de första som blev andedöpt där.
Syster Carney var 17. Ralph Riggs var bara 11.
De var alla unga.
En del var lite äldre, så som Mor Riggs, men när jag kom till Pisgah -
församling var hon 96 år gammal.
Dessa var äldre människor, men då för 50 år sedan var de unga!
Jag kan tänka mig att om man upplever något sådant i tre års tid -
måste man bli förändrad för alltid.
Hur uppfattade de Gud? Hade de en starkare tro än du sett hos andra?
På vilket sätt hade denna upplevelse förändrat människorna?
De slutade aldrig göra under. I Pisgah såg jag många under.
Inte många som på Azusa Street, men jag såg många under där.
Bill Brown talade med en blind man, och jag smög mig nära för att lyssna.
Han sa åt mannen att Gud ville hela honom.
"Gud blir ärad om Han helar dig.
Låt mig be för dig." Mannen sa: "Okej."
Bill lade händerna på mannens ögon och bad och sa "Öppna ögonen."
Jag stod bakom Bill och tittade. Mannen fick fnatt, han kunde se!
Under fortsatte alltså ske?
Ett par kom från London, England, och vill träffa syster Dundee.
Hon tyckte om att be för barn.
Jag hade varit där i kanske fyra år, det var väl år 1964.
Jag såg på barnet som var helt enkelt...
Någon sa åt mig att hämta syster Beck, som hon hette då.
Hon hade gift om sig. Så de sa att jag skulle hämta syster Beck.
Jag undrade varför.
De sa att paret ville att hon skulle be.
Jag bad att få se barnet.
Det såg dött ut. Det var inte dött, men det hade leukemi.
- Och det här hände på 60-talet? - Ja.
Jag tänkte att det var bäst att jag hämtade systern.
Jag visste hon hette Beck, men jag kallade henne syster Dundee.
Hon svarade på det namnet. Jag hämtade henne.
Hon såg inte ens på barnet, bad bara att få det.
Hon höll det i sin famn i kanske fem minuter.
Sedan gav hon det tillbaka och sa: "Barnet är friskt."
- Barnet hade leukemi? - Han hade leukemi, han var döende.
Han såg död ut.
De gav barnet tillbaka.
Syster Beck och hennes man gick till kyrkan.
Folk ville se på barnet.
De lyfte på filten och barnet var livligt och på gott humör.
Jag började leka med honom och frågade om jag fick hålla honom.
Jag lekte med barnet, fullkomligt friskt och helat i den stunden.
Jag kommer ihåg att jag hörde en historia från tiden på Azusa Street.
En läkares cancerpatient blev helad.
Och läkaren blev frälst. Vad hände?
Det är berättelsen om kvinnan med staven.
Hennes stav var en stor stång, sådan som Mose hade.
Hon satte staven framför sig och släpade sig fram emot den.
Det var det enda sättet hon kunde ta sig fram på.
- För att hon var så sjuk?
Hon var ganska lång för att vara kvinna och vägde 29 kilo.
Det är ett skelett. Hon hade lungcancer.
Hennes läkare sa att hon borde ha dött för sex månader sedan.
Hon visste att hon skulle dö den kvällen.
Även om hon hade tid till läkaren följande dag.
Hon bodde nära Azusa Street, men det tog mer än 3 timmar att ta sig dit.
Hon kom in, såg sig omkring och mötte Laura Langtroffs blick.
Hon sa: "Det är kvinnan jag vill att ska be för mig."
Laura frågade vad hon kunde göra för henne.
Hon sa: "Om jag inte blir helad ikväll kommer jag att dö."
Laura bad för henne och hon blev omedelbart helad.
Hon stannade i Shekina härligheten i över tre timmar.
Sedan gick hon hem, och det tog henne inte alls länge.
På Azusa Street använde hon staven som en taktpinne, snurrade runt den.
Hon tog staven och gick hem. Hon vägde sig och vägde 48 kilo.
Hon hade gått 19 kilo upp i vikt.
Följande dag gick hon till läkaren.
Hans mottagning låg bara några kvarter från Azusa Street.
Det tog lite tid innan de förstod vem hon var, de kände inte igen henne.
Läkaren sa att hon omöjligt kunde ha gått upp så i vikt sedan senast.
Hon sa: "Jag vet, men Gud..."
Han sa: "Du har varit i det där gamla lagret, eller hur?"
Han ämnade slå igen sin mottagning, han förlorade alla sina patienter.
De blev helade på Azusa Street.
Det måste vara frustrerande för en läkare. Men om han verkligen -
tycker om sina patienter så är han väl glad för deras skull?
Efter en liten tid gick han dit och blev döpt i Anden.
Han startade en egen tjänst som var känd på 1950- och 1960-talen.
"Wings of healing" (Helandets vingar). Han hette Thomas Wyatt.
Han reste runt i hela världen och tjänade.
När du lyssnade till dem och när jag nu lyssnar till dina berättelser -
undrar jag om det kunde hända på nytt i vår tid.
Det är så lätt att tänka tillbaka och tycka att det var en härlig tid -
men vore det inte fantastiskt om det kunde hända också i vår tid?
Tre av de stora tjänarna i de dagarna profeterade -
i november 1909 att det skulle komma en ny väckelse -
som Azusa Street. Att den skulle återvända till jorden.
Till och med Shekina härligheten skulle komma tillbaka.
Denna väckelse skulle fortsätta tills Jesus kommer.
På Västkusten profeterade William Seymour så.
På Östkusten, in New York City, profeterade Charles Parham -
exakt på samma sätt.
Utanför Chicago, Illinois, var det en berömd kvinnlig predikant -
som profeterade samma. Hon hette Maria Woodworth-Etter.
De profeterade alla samma sak, nästan precis samma dag.
Har Gud talat till dig om detta?
När tror du denna väckelse kommer att inträffa?
Den har redan börjat överallt på jorden, på olika ställen.
De sa att väckelsen inte skulle vara bara på ett ställe -
eller bara kretsa kring en person. Den har börjat i Kina...
Den är stor, speciellt i Brasilien.
I Argentina.
I Seoul, Sydkorea.
I Australien har de väckelse.
Du har sagt att när du berättar dina historier börjar underverk ske.
Många människor blir helade medan jag berättar historierna.
En man här i Finland lyssnade till mina Lucille-historier - om tänder.
Berätta för oss också!
Lucille var ganska rolig. Hon brukade ta små servetter med till kyrkan.
Och hon gick omkring och letade efter människor som saknade tänder.
Hon putsade deras mun och stack sitt finger där det borde funnits en tand.
Hon befallde en ny tand att växa och den skuffade undan hennes finger.
Hon gjorde det tand för tand i hela munnen.
Vad hände då du berättade historien i Finland?
Bak i salen satt en man som skulle opereras.
Hans käke var svullen och hans tand gjorde mycket ont.
Han kände sig lite konstig och petade på tanden med fingret.
Han sa: "Gud, hela tanden!" Och Gud helade den.
Smärtan och svullnaden försvann.
Det var det som Azusa Street helgonen sade åt dig.
De välsignade dig med samma smörjelse.
Varje gång jag skulle resa iväg lade de händerna på mina axlar -
i femton sekunder.
Till sist frågade jag dem vad de egentligen gjorde.
De sa att de överförde all sin smörjelse till mig.
Jag sa: "Oj, okej."
Vad var det meningen att du skulle göra med den smörjelsen?
Ingen gåva som man får är till för en själv.
Den ska delas med andra människor.
På möten berättar jag historier.
Jag svarar på några frågor och så ber jag att smörjelsen ska utgjutas.
Om du vill att jag ska be för dig måste du berätta att du är sjuk.
Många kommer upp och visar att de vill ha båda, helande och smörjelse.
- Det är klart.
Den enda lära jag undervisar är de fyra tecken som ska följa.
Jesus sa: "Dessa tecken ska följa dem som tror." (Mark 16:17)
De ska driva ut demoner. Hela de sjuka.
Uppväcka de döda. Tala nya tungomål.
De var en kvinna från norr - jag kan inte uttala namnen på städerna här.
- Kanske Uleåborg? - Jag vet inte.
- Lappland! - Nära Lappland, okej.
Hon kom fram till mig, såg mig i ögonen och hon såg annorlunda ut.
Och hon morrade fram att hon hade många onda andar.
Jag log. Jag älskar att driva ut onda andar.
Och det var länge sedan jag drivit ut en ond ande.
Jag lade händerna på henne och befallde iväg andarna i Jesu namn.
Hon föll till marken och hade fradga runt munnen.
Jag blev lite upprörd och sa: "Jag sa i Jesu namn!"
Hon slutade jämra sig och blev helt kraftlös.
Plötsligt såg hon på mig och började tala i tungor.
Varför beslöt människorna från Azusa att berätta sina historier för dig?
Och ge sin smörjelse till just dig? Du sa att -
många hade velat höra historierna... - Många.
Men när du kom kände de att Gud ville att de skulle berätta för dig.
Vet du varför valet föll på dig?
Det är en lång historia.
- Har du hört om Tommy Hicks? - Ja.
Han är från Argentina. Två gånger tog han mig med till floden Rio Seco.
Först berättade han Argentinas historia och sedan om sin vision.
Jag var bara 19 år då.
Han såg ett stort berg som började smälta. Berget var församlingen.
Och när det smälte kom floder ut ur denna församling..
Ur floderna skulle komma en andliga jättar.
Och jag sitter lugnt och lyssnar.
Han sa: "Tommy, du blir en av jättarna."
Jag blev generad.
Jag sa: "Det måste vara du, Branham, Roberts, Allen och Coe!"
Jag radade upp de namn som var kända då.
Han sade: "De gamla helgonen kommer inte att berätta för någon -
historierna om Azusa Street, men denna grabb från Oklahoma..."
Han sade: "Det finns en orsak. Det kommer en tid -
när du ska berätta dessa historier i hela världen."
Och nu är du här i Finland. Tack för intervjun!
Du kan be för tittarna om du vill.
Här till slut kan du se in i kameran och be för våra tittare.
- Kan jag dela smörjelsen? - Javisst!
Himmelske far, vi kommer till Dig i Jesu namn.
Jag ber just nu, genom Din smörjelse -
att all den smörjelse jag fick av Azusa Street helgonen ska -
förmedlas ut till alla tittare just nu, i Jesu namn!
Amen. Tack för besöket och tack för intervjun.
Tack själv.
Stöd Himlen TV7! I Finland: ring 0600-10070 (10,01 euro + lsa).
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Översättning: Himlen TV7