Tervetuloa ohjelman pariin!
Arild Måsø vapautui uskonnollisista säännöistä, joihin hän oli kasvanut.
Sen seurauksena hän pystyi kokemaan Jumalan voiman -
aivan uudella tavalla. Tervetuloa studioon, Arild!
Kiitos!
Nyt yritän lausua sinut tervetulleeksi äidinkielelläsi. Buresboahtin!
Giitu!
Se oli saamen kieltä.
Arild, 20 vuotta sitten teit jotakin historiallista.
Se herätti huomiota Norjan paikallisessa mediassa. Mitä se oli?
Kuten sanoit, se tapahtui 20 vuotta sitten.
Joikasin ensi kertaa Jeesukselle Kristukselle.
Se oli ensimmäinen joikumme Saamenmaalla.
Se oli historiallinen tapahtuma.
Joiku on saamelaisten perinteistä laulua.
Se oli ensimmäinen kerta, kun joku joikasi Jumalalle.
Olet saamelainen.
Saamelaiset asuvat Skandinavian, Suomen ja Venäjän pohjoisosissa.
Mitä sinulle merkitsee se, -
että voit saamelaisena kristittynä laulaa perinteistä lauluasi Jumalalle?
Se merkitsee minulle hyvin paljon.
Kaipasin sitä, että saan olla saame- lainen ja kristitty samanaikaisesti.
Kun joikasin ensimmäisiä joikujani, -
koin hyvin vahvasti, -
että identiteettini oli kohdallaan, koska Jeesus oli läsnä.
Se ei tullut taisteluitta. Vartuit kristillisessä yhteisössä.
Millaisena yhteisö näki saamelaiset perinteet ja tavat?
Olivatko ihmiset ylpeitä niistä?
He olivat ylpeitä saamelaistavoista.
Olemme niistä ylpeitä.
Taistelu käytiin siitä, että joikataan Jeesukselle ja Jumalalle.
Se on taisteluita, joita meillä on.
Käy ihan hyvin, että joikaamme perinteisiä joikujamme.
Se on ihan sallittua. Saamelaiset ovat ylpeitä joikaamisesta.
Heidän mielestään siis kristityn ei pitäisi joikata. - Juuri niin.
Kun olin poika, meille opetettiin, että se on syntiä.
Vanhempani ovat kasvaneet uskomaan, että joiku on syntiä.
Miksi he sanoivat niin?
Eräs syy on se, että 1800-luvulla, -
1850-luvulla, oli suuri herätys.
Kutsumme sitä lestadiolaiseksi herätykseksi.
Siihen aikaan saamelaisilla oli huono maine. He joivat paljon.
Kun he humaltuivat, -
he alkoivat joikata.
Monilla perheillä oli huonoja kokemuksia sen kautta.
Syy oli se, että koska niin tapahtui, -
kun kristityt ja herätys tulivat, -
lähetyssaarnaajat halusivat poistaa joikaamisen, koska se oli paha asia.
Toinen syy oli se, -
että vanha uskontomme oli šamaaniuskontoa.
Siinä joikattiin hyvin paljon.
Siinä myös käytettiin rumpuja, kuten monet suomalaiset tietävät.
Kristittyjen yhteisössä oli siis hieman taistelua sen suhteen, -
säilytetäänkö saamelaisperinteet.
Entäpä sitten Norjan valtaväestö?
Miten he suhtautuivat saamelaisiin esimerkiksi kouluaikoinasi?
Kun olin poika, kasvoimme...
Kun menin kouluun, en osannut sanaakaan norjaa.
Äidinkieleni on saame.
Kun menin kouluun ja ensimmäiselle luokalle, -
koulussa käytettiin ainoastaan norjaa.
En ymmärtänyt, mistä puhuttiin.
Minulta meni ohi monia asioita, koska äidinkieleni oli saame.
Koitte siis, ettei Norjan hallinto tukenut äidinkieltänne? - Aivan.
Kun olin lapsi ja nuori, -
vain norjan kieli oli tärkeä.
Meidän piti puhua norjaa, koska he halusivat meidän oppivan norjaa.
Kamppailujenkin keskellä, kun olit pikkupoika, -
menit yksinäsi luontoon. Mitä teit?
Kun olin nuori poika, tapasin katsella tunturien huipulle.
Kiipesin tuntureille.
Aina kun pääsin tunturin huipulle, kohotin käteni ja joikasin.
Näin ympärilläni kauneutta.
Ymmärsin, että kaiken sen kauneuden takana täytyi olla Luoja.
Teinivuosinasi löysit Jeesuksen henkilökohtaisena Vapahtajanasi.
Myöhemmin täytyit Pyhällä Hengellä.
Miten kristityn elämäsi muuttui, kun täytyit Pyhällä Hengellä?
Kun kohtasin Jeesuksen, se oli jotakin erittäin voimallista ja hyvää.
Pyhällä Hengellä täyttyminen oli mahtavaa.
Silti koin, että tietyllä tavalla jokin puuttui.
Koin, ettei kaikki ollut vielä täysin kohdallaan.
Olin kohdannut Jeesukseni.
Tahdoin ylistää Jeesusta itselleni ominaisella tavalla, -
mutten tiennyt, miten.
Jumalanpalvelukset ja kokoukset olivat aina norjaksi.
Ylistys oli lähes yksinomaan norjan tai englannin kielellä.
Saamenkielistä ylistystä saattoi kuulla hyvin harvoin.
Kaipasin sitä todella paljon. Halusin kuulla sitä.
Kaipasin sitä, että saisin kohottaa ääneni, -
niin kuin pikkupoikana, kun joikasin.
Kaipasin sitä todella.
Teit ahkerasti työtä Jumalalle. Veit evankeliumia kotiseutusi nuorille.
Kävit evankelioimassa Venäjällä.
Silti koit, että jokin puuttui kutsumuk- sestasi. Miten Jumala alkoi puhua?
Muistan hyvin, kun olin viimeisen kerran Venäjällä vuonna 1992.
Olimme työskennelleet siellä vuoden, pari.
Olin ylittämässä rajaa matkalla Murmanskista Pohjois-Norjaan.
Jumala sanoi: "Sinun on aika siirtyä työhön oman kansasi pariin."
Ymmärsin, että Jumala kutsuu minua takaisin -
olemaan oman kansani parissa ja tekemään työtä saamelaisten kanssa.
Kun tulin rajan yli, itkin.
Sanoin: "Hyvä on, minä teen sen. Minä teen sen, Jeesus."
Tulin takaisin kotiin.
Jumala puhui minulle siitä, että minun pitää alkaa...
Hän sanoi: "Anna kunnia ja ylistys omalla saamelaisella tavallasi."
Ymmärsitkö, mitä Hän tarkoitti? - Aluksi en.
Ihmettelin, mitä Hän tarkoitti.
Silti Hän sanoi: "Ylistä saamelaisella tavalla."
Ajattelin, että perinteiset saamelaiset laulut sopivat, -
mutta sitten vähitellen aloin tajuta, että saamelainen tapa on joiku.
Minun piti alkaa tuoda Jumalalle kunnia -
alkuperäisellä saamelaisella tavalla, -
kohottaa ääneni joikuun ja ylistää Jumalaa joikaamalla.
Miltä tuntui, kun käsitit, mitä Jumala pyytää?
Alussa olin valtavan järkyttynyt.
Kysyin Jeesukselta, haluaako Hän todella, että joikaan Jeesukselle.
Hän sanoi haluavansa kuulla sen.
Tiesin, että se olisi aikamoinen pommi.
Tiesin, että se herättää monenlaisia reaktioita.
Ohjelman alussa puhuimme siitä, että joikaamista pidettiin syntinä.
Muutama edellinen sukupolvi oli kasvanut ajattelemaan, -
että joikaaminen on syntiä.
Tiesin, että se herättäisi paljon keskustelua.
Sitten tapasit maorimiehen, -
joka kuuluu Uuden-Seelannin alkuperäisväestöön.
Hän opetti jotakin, joka antoi sinulle tarvittavaa rohkeutta. Mitä se oli?
Hän tuli käymään kotonamme vuonna 1994.
Kerroin hänelle kokevani vahvasti, että minun pitää joikata Jeesukselle.
Hän sanoi: "Tee se, Arild! Itse esitän hakaa Jeesukselle."
Haka on maorien perinteinen sotatanssi.
Hän sanoi: "Olen esittänyt hakaa, joten sinä voit joikata, Arild.
Kun joikaat, -
koet vahvasti vapauden Jeesuksessa Kristuksessa.
Ajattelin, että ehkä meidän täytyisi tehdä niin.
Hän ehdotti, että järjestäisimme kulttuuri-illan Kautokeinossa.
Voisimme järjestää Kautokeinossa kulttuuri-illan.
Sitten nousit lavalle ja teit asian, jonka mainitsit aiemmin.
Aloit joikata ensi kertaa Jumalalle kaikkien ihmisten ja median edessä.
Millaisen vastaanoton sait?
Muistan erittäin hyvin sen, kun nousin lavalle.
Media oli kuullut, että joku tulee joikaamaan.
Kun aloin joikata, ihmisiä ryntäsi eteen, -
ja he työnsivät mikrofonin nenäni eteen.
Kaikki halusivat taltioida sen, sillä se oli jotakin historiallista.
Sen jälkeen sain kutsuja kaikkialle.
Mediasta, lehdistöstä ja radiosta soitettiin minulle.
Minulle esitettiin monia kysymyksiä.
Kirjoitettiin: "Pastori pilkkaa Jumalaa ja tekee vääriä asioita. Ei hyvä."
Muistan hyvin, miten eräs radio- toimittaja Norjassa soitti ja kysyi: -
"Oletko todella sitä mieltä, -
että voi olla samaan aikaan kristitty ja saamelainen?"
Miltä sinusta tuntui? - Olin järkyttynyt.
Käsitin, että sillä tavalla norjalaiset kristityt -
tai norjalaiset ajattelevat saamelaiskulttuurista.
He tuomitsivat sen kaiken pahana.
Mikä oli pahin reaktio paikallisilta kristityiltä?
Seurakunnan ovet menivät kiinni.
En saanut osallistua enää kokouksiin.
Monista seurakunnista ilmoitettiin, -
etten ollut enää tervetullut saarnaamaan.
Luterilainen seurakunta, helluntaiseurakunta -
ja monet muut seurakunnat sulkivat ovensa.
Sait myös uhkauksia. - Niin sain.
Kerran olin menossa Kautokeinoon.
Jotkut soittivat ja sanoivat, että jos tulen sinne, -
heillä on oikeus kivittää minut.
Tiesin, etteivät he tarkoittaneet sitä tosissaan.
He sanoivat, että heillä olisi oikeus siihen, koska olin tehnyt pahoin.
Paikalliset šamaanitkaan eivät pitäneet joikaamisestasi.
Kanadassa tapahtui jotakin mielen- kiintoista, kun olit käymässä siellä.
Paikalliset šamaanit tulivat kokoukseen.
Mitä tapahtui, kun aloit joikata?
Se oli telttakokous eräällä paikkakunnalla Kanadassa.
Huomasin, että teltan takaosassa oli hyvin paljon intiaaneja.
He istuivat siellä.
Kun aloin joikata, suljin silmäni.
Joikasin ja ylistin Jumalaa kohotetuin käsin.
Silmäni olivat kiinni.
Kun joikasin, yksi šamaanijohtaja nousi ja käveli eteen.
Hän alkoi liikkua ylös ja alas.
En tiennyt, mitä tapahtui, koska silmäni olivat kiinni.
Hän liikkui ja touhusi ympärilläni.
Yhtäkkiä avasin silmäni.
Ajattelin, että mies oli tullut eteen rukoiltavaksi.
Mitä teit sitten?
Laitoin käteni hänen päälleen ja sanoin: "Jeesuksen nimessä!"
Sitten Jumalan voima tuli hänen ylleen.
Hänet nostettiin, ja hän paiskautui lattialle.
Miksi hän alun perin tuli eteen?
Hän ymmärsi, että minulla on voima, jollaista hän ei ollut ennen kokenut.
Hän halusi saman voiman.
Hän tanssahteli ympäriinsä ja yritti saada voimasta kiinni.
Sitten hän koki voiman. - Aivan. Laskin käteni hänen ylleen.
En ollut itsekään kokenut sellaista aiemmin.
Näin itsekin ensikertaa, miten Jumala nosti jonkun ja paiskasi maahan -
Jumalan voimalla.
Kun joikasit, šamaanit käsittivät, että on olemassa vahva voima.
Hänestä tuli kristitty, eikö? - Aivan.
Toiset šamaanit, jotka istuivat takana, pelkäsivät todella paljon tätä voimaa.
He lähtivät pois teltasta yksitellen.
Mies makasi maassa kolmen tunnin ajan.
Kun kokous oli lopussa, kysyin häneltä: -
"Ymmärrätkö, että olet kokenut Jumalan voiman?
Se on paljon vahvempi kuin muut voimat.
Tahdotko ottaa Jeesuksen sydämeesi?"
Hän nyökkäili.
Nyt viet evankeliumia omalle kansallesi, kuten Jumala kutsui sinut.
Kerrot heille, että vaikka seuraa Jeesusta, voi yhä olla saamelainen.
Voi olla ylpeä kulttuuristaan. Miten se vaikuttaa ihmisiin?
Huomaan, että yhä useammat ihmiset ymmärtävät, -
mitä tarkoitin sillä 20 vuotta sitten. He ovat todella ymmärtäneet.
On hyvin tärkeää säilyttää saame- lainen identiteetti kristinuskossa -
ja kohottaa ylistys Jeesukselle joiun kautta.
Tuntuu, kuin sinut olisi hyväksytty saamelaisena sataprosenttisesti.
Koin sen, kun joikasin ensikerran.
Jeesus todella rakastaa joikuani.
Voisin joikata Jeesukselle tuntien ajan, -
koska koin vahvasti Jeesuksen läheisyyden.
Hän oli lähellä sydäntäni.
Koin vahvasti, että annoin jotakin sydämeltäni.
Näen sen nuoressa sukupolvessa, joka nyt kasvaa.
He jatkavat sitä. Monet nuoret tekevät sitä jo -
ja joikaavat Jeesukselle.
He sanovat juuri samaa kuin itse koin ensimmäisellä kerralla -
kaksikymmentä vuotta sitten.
Miten Jumalan voima koskettaa heitä, kun he joikaavat?
Heidän ylleen tulee vapaus.
Usein näin, miten vapaus on saamelaisten yllä.
Olen matkustellut saamelaisten luona Venäjän puolella.
Oli eräs Olga-niminen nainen. Hän asuu Lovozerossa.
Hän kertoi, että kun hän kuuli saamelaista joikaamista ensikerran, -
hän käsitti, että Jeesus rakastaa häntä saamelaisena.
"Voin olla saamelainen ja kristitty!" Samat sanat sanoin minä itselleni.
Voin olla saamelainen ja kristitty.
Hän koki vapautta.
Oli voimallista, kun hän tajusi, että Jeesus on meitä varten
Olet nähnyt monia suuria asioita. Mitä odotat Jumalalta tulevaisuudessa?
Voin todella tuntea ja nähdä, -
että pohjoisen kansat nousevat.
Kaikkialle pohjoisen napapiirin pohjoispuolelle tulee herätys.
Jumala toimii alkuperäiskansojen parissa kaikkialla maailmassa.
Meillä oli hiljattain vieraita inuiittikansasta Grönlannista.
He ylistivät Jumalaa omalla tavallaan.
Se oli voimallista ja hyvää.
Samaa tapahtuu kaikkialla pohjoisen napapiirin pohjoispuolisilla alueilla.
Rohkaiset muitakin alkuperäiskansoja kaikkialla maailmassa.
Totta.
Kuten sanoin, ovet sulkeutuivat minulta Norjassa ja Ruotsissa.
Jumala työnsi minua maailman alkuperäiskansojen pariin.
Olen matkustellut paljon Kanadassa, inuiittien parissa Grönlannissa -
ja maorien parissa Uudessa-Seelannissa.
Maoreja on ollut Saamenmaalla.
Maoripariskunta oli Saamenmaalla lähetystyössä.
Miten se vaikuttaa valtaväestöön -
Suomessa, Norjassa, Ruotsissa ja Venäjällä, -
että pohjoisen kansat, saamelaiset, kokevat Jumalan voiman?
Vaikuttaako se Pohjoismaiden hengelliseen ilmapiiriin?
Meillä oli kesällä konferenssi, -
jossa näkyni oli luoda yhteyttä.
Voimme tulla yhteen ja nauttia yhteydestä, -
jossa voimme olla lähellä toisiamme -
ja sanoa: "Rakastan sinua, saamelainen."
"Rakastan sinua, suomalainen, kristinuskon tavalla."
Yhdessä nostamme herätystä pohjoisessa.
Uskon, että herätys virtaa pohjoisesta etelään kaikkialla Pohjoismaissa -
voimallisesti. Voimme tehdä sen yhdessä, -
ei vain yhtenä heimona tai kansana.
Yhdessä voimme saada Jumalan voiman käyttöön.
Nyt otat rumpusi ja laulat meille.
Olet saanut tuon rummun lahjana Amerikan tai Kanadan intiaaneilta.
Sain sen lahjana, kun ensikertaa joikasin siellä.
Yksi heimo koki voimakkaasti Jumalan voiman.
He sanoivat: "Annamme sinulle intiaanirummun.
Voit tulla heimomme luo milloin tahansa."
Se on pyhitetty Jumalalle. Se ei ole šamaanirumpu. Se on Jeesus-rumpu.
Voisitko laulaa rukouksen Suomen puolesta.
Kiitos vierailusta. Kuuntelemme joikusi. - Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz