INTERVJUU ARILD MASO'ga
Tere tulemast saatesse!
Arild Måsø murdis lahti religioossetest reeglitest,
mille saatel ta oli üles kasvanud,
kogedes selle tulemusena Jumala väge
viisidel kui ei eales varem.
Tere tulemast saatesse, Arild! - Tänan!
Tahan tervitada sind ka su enda emakeeles.
Buresboahtin!
- Giitu!
See oli saami keel. - Oli.
Arild, sa tegid 20 aastat tagasi midagi ajaloolist,
mis pälvis ka Norra kohaliku meedia tähelepanu.
Mida sa tegid?
See toimus 20 aastat tagasi nagu ütlesid.
See oli esimene kord, kui joikisin Jeesusele Kristusele.
See oli esimene joik, mille ma saami keeles lõin,
nii et, see oli tõesti ajalooline sündmus.
Joikimine on saami rahva traditsiooniline laulmine
ja see oli esimene kord, kui keegi joikis Jumalale.
Sa kuulud saamlaste hulka, kes elavad Põhja-Skandinaavias,
Soomes ja ka Põhja-Venemaal.
Mida see tähendab su jaoks olla saamlasest kristlane,
kes väljendab end Jumalale traditsioonilise rahvalaulu kaudu?
See oli minu jaoks väga tähtis,
kuna ma igatsesin olla saamlane ja kristlane üheaegselt.
Nii et, kui esimest korda joikisin,
kogesin väga tugevalt, et mu identiteet on õiges kohas,
kuna Jeesus oli seal.
Kuid sellesse punkti jõudmine ei käinud ilma võitluseta.
Sa kasvasid üles kristlikus kogukonnas.
Kuidas see kogukond
saami traditsioone nägi ja neisse suhtus?
Olid nad uhked nende üle?
Loomulikult oldi uhked saami traditsioonide üle,
kuid joikimine Jeesusele ja Jumalale valmistas peavalu.
See oli see võitlus, mis meil oli.
See on igati OK, et joigime oma traditsionaalseid joike.
See on lubatud ja me oleme uhked selle üle.
- Kuid kogudus arvas,
et joikimine on midagi, mida kristlased ei peaks tegema?
Jah. See oli midagi, mille osas kuulsin juba poisikesena,
et see on patt.
Juba mu vanemad kasvasid üles teadmisega,
et joikimine on patt.
- Miks nad nii arvasid?
Usun, et üks põhjusi selleks oli 1800'ndatel toimunud suur ärkamine,
mida me nimetame lestadiolaste ärkamiseks.
Saamlastel aga oli tol ajal halb maine.
Nad jõid palju
ja hakkasid peale seda purjus peaga joikima.
Paljudel peredel oli tänu sellele halbu kogemusi.
Nii et, kui kristlased ja ärkamine tulid,
tahtsid misjonärid joikimisest lahti saada,
sest see oli midagi halba.
Teine põhjus oli see,
et meil oli oma vana usk - šamanism,
mille käigus samuti joigiti palju.
Lisaks kasutati ka trumme, mida paljud soomlased teavad.
Nii et, kristliku kogukonna jaoks oli paras võitlus
hoida alal traditsioonilisi saami kombeid.
Kuidas aga enamus norrakaid saamlasi nägi?
Näiteks siis, kui sa koolis käisid.
Kui ma kooli läksin, ei osanud ma sõnagi norra keelt.
Mu emakeel on saami keel,
kuid kui esimesse klassi läksin, toimusid pea kõik asjad norra keeles
ja ma ei saanud aru, millest nad räägivad.
Nii et, jäin paljust minu ümber toimuvast ilma,
kuna mu emakeel oli saami keel.
- Nii et, norrakad ei toetanud väga te enda emakeele kasutamist?
Just nii.
Seda siis ajal, kui ma üles kasvasin.
Norra keel oli see kõige olulisem.
Pidime rääkima norra keeles,
sest nad tahtsid, et saaksime selle selgeks.
Kuid vaatamata kõigile neile raskustele,
kui olid väike poiss ja omapäi,
siis sa läksid metsa ja mida sa seal siis tegid?
Harjusin juba väikese poisina vaatama mägede tippude poole.
Ma ronisin mägede otsa ja igakord, kui tippu jõudsin,
tõstsin oma käed ja joikisin täiega.
Kogu seda ilu enda ümber nähes mõistsin, et peab olema Looja,
kes on selle kõik loonud.
- Sa leidsid Jeesuse kui oma isikliku Päästja teismeeas,
saades hiljem ka täidetud Püha Vaimuga.
Kuidas see muutis su kristlikku elu, kui Püha Vaimuga täidetud said?
Jeesusega kohtumine oli midagi väga võimast ja head
ning Püha Vaimuga täitumine oli lausa imeline!
Kuid sellest hoolimata tundsin kui millestki puudust.
Kogesin, et miski nagu pole veel paigas.
Olin kohtunud Jeesusega
ja tahtsin tuua Talle kogu au, tehes seda omal moel.
Kuid ma ei teadnud, kuidas täpselt seda teha?
Sest igakord, kui olin koguduses või koosolekutel,
siis kõik käis seal norra keeles.
Kõik, mida kuulsin, oli vaid norrakeelne ülistus.
Või ingliskeelne.
Üliharva, kui oli kuulda saamikeelset ülistust.
Seetõttu tundsin sellest tohutut puudust
ja tahtsin nii väga kuulda seda!
Nii et, igatsesin nii väga tõsta oma häält Jumala poole,
tehes seda selliselt nagu olin seda väiksena teinud -
joikides.
Ma tõesti igatsesin selle järele.
Sa tegutsesid Jumala heaks kõige täiega.
Jagasid evangeeliumi kohalike noortega
ja viisid selle ka Venemaale.
Ometi kogesid sa, et su kutsumisest on midagi puudu.
Kuidas Jumal sind kõnetama hakkas?
Mäletan seda väga selgelt.
Viimane kord, kui Venemaal olin, oli 1992. aastal.
Olin tegutsenud seal 1-2 aastat.
Olles teel Murmanskist Norrasse,
ütles Jumal mulle: "Nüüd on aeg hakata tegutsema omaenda rahvaga."
Nii sain aru, et Jumal kutsub mind olema mu enda rahva keskel
ja töötama saami rahva keskel.
Piiri ületades olin pisarais ja ütlesin: "Hea küll Jumal - ma teen seda.
Ma teen seda, Jeesus!"
Tagasi koju jõudes ütles Jumal mulle: "Ülista ja austa mind saami moel."
- Said sa ka aru, mida Ta selle all mõtles?
Algul mitte, mõeldes selle üle, mida Ta silmas peab?
Kuid Ta ütles ikka ja jälle: "Ülista mind saami moel!"
Mõtlesin, et heakene küll -
traditsioonilised saami laulud on selleks ju sobilikud küll.
Kuid mõne aja pärast mõistsin, et "saami moel" tähendab joikimist.
Ma pidin hakkama austama Jumalat saami iidsel moel
tõstes oma hääle Ta poole ja kiites Teda joikides.
Mis tunde see sinus tekitas,
kui mõistsid, et just see on see, mida Jumal palub sul teha?
Olin algul isegi šokis, küsides Jeesuselt mitmeid kordi:
"Kas Sa tõesti tahad, et joigiksin Sulle? Kas tõesti?"
Ja ta ütles: "Jah. Ma tõesti tahan kuulda seda."
Ma ju teadsin, et see saab olema kui pommi heitmine,
mis toob endaga kaasa palju reageeringuid.
Sest nagu saate algul öeldud - joikimist peeti patuks.
Mitmed põlvkonnad kasvasid üles teadmisega,
et joikimine oli ja on patt.
Nii et, ma teadsin, et see tõstatab suure diskussiooni.
Kuid siis sa kohtusid ühe maoori mehega,
kes kuulus Uus-Meremaa pärismaalaste hulka.
Mida ta sulle õpetas, mis andis sulle vajamineva julguse?
Ta külastas me kodu 1994. aastal.
Olime koos ja ma jagasin temaga,
kuidas tunnen nii tugevalt, et pean hakkama joikima Jeesusele.
Ja ta ütles: "Super! Tee seda! Tee seda!
Ma olen tantsinud Jeesusele hakat."
Haka on maooride traditsiooniline sõjatants.
Ta ütles: "Ma olen tantsinud Jeesusele hakat,
nii et, nii võid ka sina joikida.
See on igati OK ja ma toetan sind selles.
Ja kui seda tegema hakkad,
saad ka kogema tohutut vabadust Jeesuses Kristuses."
Mõtlesin: "Võib-olla peaks siis tõesti seda tegema?"
Ja siis ta ütles: "Võime korraldada ühe kultuuriõhtu."
Ja seal sa tõusidki lavale ja tegid midagi, millest ennist rääkisid
See oli su esimene kord joikida Jumalale
kõigi nende inimeste ja meedia ees.
Kuidas sellele reageeriti?
Mäletan, kuidas ma püsti tõusin...
Meedia oli juba kuulnud, et üks saamlane hakkab joikima,
nii et nad tormasid lava ette, kui joikima hakkasin
ja lükkasid mulle mikrofonid nina alla.
Nad tõesti tahtsid selle linti saada, kuna see oli ajalooline hetk.
Peale seda helistati mulle igalt poolt - ajalehtedest ja raadiost,
esitades mulle palju küsimusi kõige selle kohta.
Keegi kirjutas artikli: "Pastor häbistab Jumalat",
kus öeldi, et ma teen valet asja ja see pole üldse mitte hea.
Mäletan väga hästi,
kui üks raadioajakirjanik helistas ja küsis:
"Usud sa tõesti, et sa võid olla kristlane ja saamlane üheaegselt?"
Mis tundeid see sinus tekitas?
- Olin šokis.
Mõistsin, et see on see,
kuidas Norra kristlased ja rahvas tervikuna mõtleb.
Et saami kultuur on halb ja selles pole midagi head.
Mis oli halvim reaktsioon, mida kohalike kristlaste poolt kogesid?
Reaktsiooniks oli suletud kiriku uks.
Ma ei tohtinud enam minna teenistustele.
Paljud kogudused ütlesid,
et nad ei taha mind enam enda juurde jutlustama.
Paljud kirikud - luteri, nelipühi jne., sulgesid oma uksed mu ees.
Ühtlasi aga said ka ähvardusi? - Sain.
Olin kord Kautokeinosse minemas, mispeale mulle helistati ja öeldi,
et neil on õigus mind isegi kividega surnuks visata.
Loomulikult ma teadsin, et nad ei mõelnud seda otseselt nii,
kuid nad andsid mõista, et neil on õigus selleks,
kuna olin saanud hakkama millegi kohutavaga.
Kuid see ei meeldinud ainuüksi kohalikele kristlastele,
vaid kohalikud šamaanid ei võtnud seda ka hästi vastu.
Kuid siis juhtus midagi huvitavat Kanadas,
kui seal külas käisid.
Kohalikud šamaanid tulid sinna teenistusele
ja mis siis juhtus, kui sa joikima hakkasid?
Tegu oli ühe telgikoosolekuga ühes paigas Kanadas.
Nägin, kuidas telgi tagaosas oli palju indiaanlasi.
Sulgesin oma silmad ja hakkasin joikides Jumalat kiitma.
Samal aja, kui mu silmad olid suletud ja ma seal joikisin,
tõusis üks šamaani juhtidest püsti ja tuli lava ette, kus ma joikisin.
Ta liikus niimoodi üles-alla,
kuid ma ei teadnud, mis toimub, sest mu silmad olid suletud.
Ta liikus ja õõtsus seal minu ümber,
kuniks ma silmad lahti tegin ja mõtlesin:
"See mees on tulnud siia ette - järelikult soovib ta eestpalvet!"
- Mida sa siis tegid?
Ma panin oma käed ta pea peale ja ütlesin: "Jeesuse nimel!"
Jumala vägi langes ta üle,
mispeale ta tõsteti kui õhku ja siis ta langes tagasi maha.
Mis aga oli see tegelik põhjus, miks ta algselt sinna ette tuli?
- Ta tuli, sest ta mõistis, et mul on vägi,
mida ta polnud kunagi varem kogenud.
Nii et, ta tahtis saada osa sellest,
liikudes ümber minu ja püüdes sellest osa saada.
Ja ta kogeski seda?
- Jaa koges.
- Ma panin oma käed ta peale.
Ma polnud kunagi varem midagi sellist kogenud.
See oli ka minu jaoks esimene kord näha, kuidas Jumal tõstis ta üles
ja pani siis kõmaki maha pikali.
Seda kõike siis Jumala väe läbi.
Nii et, isegi šamaanid mõistsid, et on üks võimsam vägi,
mis tuli esile su joikimise kaudu? - Just nii.
Ja see šamaan sai kristlaseks, eks? - Sai tõesti!
Muide, need teised šamaanid, kes seal tagareas istusid,
olid nii hirmunud, et hakkasid ükshaaval lahkuma.
Kuid see mees, kes ette tuli, lamas seal kolm tundi.
Kui teenistus läbi sai, küsisin ta käest:
"Sa ikka mõistad, et oled kogenud Jumala väge?
Väge, mis on nii palju võimsam kui kõik teised väed.
Kas tahaksid seda endale,
võttes Jeesuse oma südamesse vastu?"
Ja ta noogutas selle peale.
Täna oled jagamas evangeeliumi omaenda rahva seas,
nii nagu Jumal sind kutsus.
Räägid neile, et isegi Kristuse järgijatena
võivad nad siiski olla saamid ja uhked oma kultuurilise tausta üle.
Kuidas see neile mõjub?
Näen seda üha enam ja enam, et lõpuks inimesed mõistavad,
mida ma 20 aastat tagasi silmas pidasin.
Nad mõistavad, kui oluline on omada saami identiteeti
keset kristlaseks olemist
ja ülistada Jeesust joikides.
See toob äratundmise, et oled saamina 100% aktsepteeritud.
Ma ise kogesin seda, kui esimest korda joikisin,
et Jeesusele see tõesti meeldis.
Oleksin võinud tundide viisi Jeesusele joikida,
kuna kogesin väga tugevalt Ta ligiolu oma südames.
Ühtlasi aga kogesin ka, et annan midagi oma südamest välja.
Näen, kuidas tänapäeva noored - me peale kasvav põlvkond,
teeb seda sama. Nad joigivad Jeesusele.
Ja nad jagavad seda sama, mida mina 20 aastat tagasi,
kui seda kõike esmakordselt kogesin.
Mil moel Jumala vägi neid joikimise ajal puudutab?
Üks vabadus tuleb nende üle.
Näen nii tihti vabadust saami rahva üle.
Olen külastanud Venemaal elavaid saamlasi.
Seal oli üks Olga-nimeline naine, kes ütles:
"Kui kuulsin esimest korda kedagi saami keeles joikimas,
siis ma ka mõistsin, et Jeesus armastab mind saamina!
Ma võin olla nii saami kui kristlane!"
Just need samad sõnad, mida ma ise kord endale ütlesin -
ma võin olla nii saami kui kristlane.
Ühtlasi ka see vabadus, mida ta koges
ja mõistmine, et Jeesus on meie poolt.
Oled juba näinud nii palju võrratuid asju,
kuid mida sa ootad Jumalalt oma rahva jaoks tulevikus?
Ma tõesti näen ja kogen, kuidas Põhjamaa rahvas saab tõusma
Ärkamine saab tabama Põhjapoolust ja selle ümber elavaid rahvaid.
Ärkamine tuleb sinna paika.
Jumal liigub põlisrahvaste seas üle maailma.
Meid külastas hiljaaegu üks rahvas Gröönimaalt,
kes ülistas Jumalat omal moel.
See oli nii hea ja nii võimas!
Ja ma näen, kuidas see sünnib kõigis Põhjapoolust ümbritsevates maades.
Nii et, sa julgustad kõiki põlisrahvaid üle maailma?
Jaa, seda ma teen!
Sest nagu öeldud -
Norra, Rootsi ja Skandinaavia uksed olid suletud mu ees,
mistõttu Jumal õhutaski mind minema maailma põlisrahvaste juurde.
Nii olen ma reisinud palju Kanadas ja külastanud ka Gröönimaad.
Ühtlasi ka maoore Uus-Meremaal.
Nii nagu maoorid on külastanud ka Saamimaad.
Saamimaal on ka üks maooridest misjonäri-abielupaar.
Millisena sa näed enamuse Soome, Norra, Rootsi
ja Venemaa rahva suhtumist sellesse,
et saami rahvas kogeb ka Jumala väge?
Näed sa selle mõju vaimulikule õhkkonnale
Skandinaavias?
Meil toimus suvel konverents, mille kaudu soovisin luua ühtsust.
Seda, et tuleksime kokku ja saaksime seista õlg-õla kõrval
ning öelda saamlaste ja soomlastena: "Ma armastan sind kristlikul moel."
Sest vaid üheskoos saame me tuua ärkamise
Põhjamaadesse.
Ma usun, et ärkamine saab langema ühel võimsal moel Skandinaavia üle.
Kuid see on tehtav vaid üheskoos,
mitte eraldi hõimude- või rahvastena.
Me saame vabastada Jumala väe vaid üheskoos. - Aamen.
Nüüd sa aga võtad oma trummi ja laulad meile.
Sa said selle trummi kingituseks Ameerika või Kanada indiaanlastelt?
Sain selle kingi, kui joikisin esimest korda
ja üks hõim koges väga võimsalt Jumala ligiolu.
Nad ütlesid: "Tahame kinkida sulle indiaani trummi
ja sa võid meile igal ajal külla tulla!"
See trumm pole enam šamaani trumm,
vaid see on pühitsetud Jumalale ja Jeesusele.
Ja nüüd on sul võimalus laulda üks palve Soome üle.
Tänud tulemast ja me kuulame nüüd su joikimist.
Aitäh!
Oo Soome!
Soome, Soome!
Kuula!
Kuula mu häält!
Minu Vaim on
Minu Vaim on teie üle
Uus aeg on teie üle
Minu Vaim, minu Vaim on teie üle
Minu Vaim on teie üle
Soome
Ole valmis
võtma vastu, mida mina annan
Minu ärkamine,
minu ärkamine tuleb
Minu ärkamine, ütleb Issand
Minu ärkamine
Minu lapsed
Minu lapsed - ärgake!
Need, kes ei tunne mind
Saavad nägema, kes ma olen
Oo Soome,
Kuula, kuula
Ma tulen teie üle
ja ma liidan teid ühte
Ma liidan teid ühte oma Vaimu läbi
Ma tulen koguduste üle
Ma tulen kirikute üle
Kuula, kuula - mu Vaim seob teid ühte
Te saate olema üks vaimus
Oo Soome
Uus aeg
Te tunnete selle ära
Kuula, kuula
Ühine Vaim, minu ärkamise vaim
Tõlge: Anne-Ly Raukas