INTERVJUU MIA JA JYRKI VALKEAKARIGA
Samaaria mägedel on sündinud kaks TV7 armastatud telesaadet -
"Kuningriigi tagasitulek" ja "Kuningriigi tuul".
Täna kohtume nende saadete tegijatega -
Mia ja Jyrki Valkeakariga,
kuuldes, kuidas need kaks saatesarja on sündinud?
Tere tulemast me saatesse! Tõeline rõõm näha teid siin.
Aitäh!
Muide, te ei istuks siin täna kõrvuti, kui poleks olnud üht TV7 sarja.
Või kuidas?
Sest te leidsite teineteist koos ühte saadet tehes.
Jyrki, millist saadet tehes sa Mia 8 aastat tagasi leidsid?
Olgu siinkohal öeldud, et me ei tee TV7'le saateid seetõttu,
et oleme abielus,
vaid me oleme abielus seetõttu,
et hakkasime koos TV7'le saateid tootma.
Tegin 2005. aastal lastesaateid "Tulenooled",
mis räägivad Kings Kids muusikarühmast.
Olime 2006. aastal oma meeskonnaga Iisraeli reisil,
kus lisaks kõigele muule sai ka filmitud 30 h jagu materjali,
millest oli omakorda plaan üks sari kokku panna.
Kohtusingi Iisraelis Miaga, kes tol ajal elas seal,
intervjueerides teda selle uue sarja jaoks.
Mia jagas mulle ühe loo, mille tahtsin ka saatesse panna,
kuid kuna selles osas ei jõudnud teda enam intervjueerida,
leppisime kokku,
et kui nii me meeskond kui ka tema on tagasi Soomes,
teeme selle intervjuu Soomes.
Helistasin Miale, et leppida selleks aega kokku,
hakkaski üllataval kombel hoopis midagi muud toimuma.
- Mis siis juhtus, Mia?
Ärkasin järgmisel ööl üles täis tohutut indu selle saate osas,
mistõttu palvetasin ja küsisin Jumalalt,
kas ma ikka võin innustuda nii väga kellegi teise tegemistest?
Mispeale Jumal vastas üllataval kombel:
"See kõik on su kutsumise tuum."
Mõtlesin, et see on seotud sellega,
et elan Iisraelis ja edastan sealt tasemel uudiseid.
Saatsin Jyrkile sõnumi, me saime kokku
ja hakkasime palvetama selle uue saatesarja pärast.
Kogesime, et see on taevas juba valmis,
mistõttu palvetasime, et see võtaks oma kuju ka maa peal.
Kuid palvetama hakates
andis Jumal meile hoopis oma suuremast plaanist teada.
Jaa. Palvetasime oma 4-5 tundi, kogedes Jumala erakordset ligiolu
ja mõeldes: "Mis see nüüd kõik oli?"
Jah, me saime palvevastusena ka saate käsikirja idee,
kuid sealt koorus välja üks suuremgi käsikiri.
Tõdesime nädal hiljem, et me vist hakkame abielluma,
mistõttu tundus nagu tark mõte
saada siis üksteisega ka pisut enam tuttavamaks.
Võrratu lugu!
Jumal lihtsalt tõi teid imelisel moel kokku.
Mõni aasta peale seda
hakkas Jumal teile ka Piiblit ühel uuel moel avama,
millest omakorda sündiski see sari "Kuningriigi tagasitulek",
kus käsitleti Iisraeli 10 suguharu naasemist oma kodumaale.
Kuidas Jumal seda teile avama hakkas?
See tõusis esile suure üllatusena.
Pidime ühe sõbraga kokku saama, et koos Iisraeli eest palvetada.
Olime lõunal koos ja polnud veel palveni jõudnudki,
kui Jumala Vaim hakkas kõnetama meid,
öeldes, et Ta on toomas tagasi seda kümmet suguharu,
juhtides nad lõunaranniku põhja ossa
ehk Samaariasse.
Seetõttu oli Ta ka hoidnud selle paiga vabana Juuda juutidest,
hoides selle tagasi tulevale Efraimile.
Sellest sai meie jaoks alguse
pea 2 aastat kestev Püha Vaimu piiblikool,
kus Jumal hakkas näitama meile, mis Ta Sõnas oli kirja pandud.
Peale seda ei julge ma enam kunagi väita,
et ma tunnen Piiblit,
kuna sealt võib välja lugeda mida iganes,
enne, kui Jumala Vaim pole sulle neid asju ilmutanud.
See oli nii suur asi
ja me hakkasime mõtlema, mida see kõik tähendab?
Mispeale Jumal ütles, et palvetaksime selle teema pärast
ja sõidaksime ka sinna koha peale palvetama,
jagades siis ka infot selle kõige kohta.
Paar aastat hiljem olitegi kohvrid käes seal koha peal -
lõunarannikul asuvas Arieli linnas.
Kuid mis veel enne seda juhtus?
Kust sündis idee hakata Iisraelist telesaateid tegema?
Nagu Mia juba mainis, olime juba Soomes
kogu selle teema pärast regulaarselt palvetanud.
Palvetanud Jumala plaanide ja kavatsuste täitumise pärast.
Olime 2011. a. lõpus muude asjade pärast TV7's,
kuid Mirja ja Martti ütlesid meile,
et ka nemad usuvad, et Samaarial on mingi oma tähendus.
Jagasime siis nii mööda minnes,
et Jumal saab seal veel kindlasti suuri asju tegema
ja Jumala plaanide täitudes
saab sellest kindlasti mitmeid häid saateid.
Mispeale Martti ütles: "Andke teada, kui need valmis on!"
- Oli see üllatav?
Ikka kohe täiega!
Hakkasin mõtlema selle peale ja Jumal viis meid edasi selliselt,
et ütles, et peame minema kohale
ja palvetama seal ning edastama sealt infot.
Läks mõni kuu mööda, kui läksime Mirjale-Marttile ütlema,
et oleme valmis.
Ehk siis nii teil kui nendel oli üks ja sama mõte,
mis sai kuidagi üheks?
Just nii.
Jumal oli kõnetanud meid kõiki.
Saime kokku ja palvetasime üheskoos
ja ei läinudki kaua, kui jõudsime kokkuleppele,
et sõidame Iisraeli ja jätkame oma tegevusega seal
vastavalt Jumala plaanidele.
Nii te siis lendasitegi sinna, teadmata täpselt, mis saab juhtuma,
kuigi plaanid olid paigas.
Arieli jõudes polnud teil isegi elukohta.
Mis siis sai, Mia?
Jumal oli näidanud mulle ja paarile teisele inimesele palves
väga konkreetseid pilte me tulevasest korterist.
Käisime esimesel paaril päeval
ühel tuttavate tuttaval abielupaaril külas
ja küsisime nii mööda minnes,
ega nad ei tea mõnda saadaval olevat korterit?
Nad vaatasid üksteisele otsa ja ütlesid: "Meie peal on."
Läksime siis ülakorrusele vaatama, kus remont käis alles
ja korter oli täiesti tühi.
Kuid see vastas täielikult neile piltidele,
mida Jumal oli näidanud.
See oli tohutu kinnitus meile,
sest isegi, et Jumal on täiega usaldusväärne,
siis kui minna võõrale maale vaid seetõttu,
et "keegi nähtamatu" nii ütles,
siis Ta ka teab, millal me vajame kinnitust.
Nii oli Ta andnud meile täpse kirjelduse me tulevasest kodust
ja ka kinkis selle meile linnas, kus on raske leida elupaika.
See oli meile tohutuks kinnituseks
ja see korter on valmistanud meile palju rõõmu
nüüdseks juba 2 aastat.
- Mis pildid need olid?
Jumal näitas meile palve ajal pilte me tulevase kodu kohta,
et see on kusagil ülakorrusel ja tuleb minna mitmest trepist üles.
Nii et, kui sinna jõudsime, siis ka teadsime, et see ongi see!
Ja ka see teema, et seal polnud kerge leida korterit.
Jaa. Võõral maal pole korteri üürimine kerge
ja kui hakkad lepingut sõlmima, tuleb vastata igasugu küsimustele,
kuid me käest ei küsitud midagi.
- Nii et, see oli te esimene samm ja te teadsite,
et peale seda tuleb jätkata Jumala sammudes.
Lisaksin veel, et põhjus, miks me Arieli läksime -
linna, millest me midagi ei teadnud ja millest vähesed teavad, oli see,
et ühes palvekalendris oli pilt sellest ja Jumal ütles väga otse:
"See on see linn, kuhu te lähete."
Meil polnud aimugi, kus kohas Iisraelis see linn asub,
kuid olles rääkinud Efraimi mägedest,
siis hakates neid kaardi pealt otsima, nägime, et Arieli linn oli seal samas -
Efraimi mägede jalamil,
olles sealse piirkonna suurim juutide asundus.
Parim paik me jaoks, kus elada ja sellist tööd teha.
Kuid algul me ei teadnud seda, kui Jumal sellest rääkis.
Kuna kohale minnes oli vaja paljusid asju korraldada,
siis kõik kuidagi laabus väga kenasti.
Seda siis enne, kui hakkasime saateid tootma.
Nii et oli imeline näha, et kõik, millest Jumal oli rääkinud,
rullus ka kenasti lahti me ees.
Paljud pole kindlasti Arielis käinud
ja Iisraeli läänerannik tundub pisut rahutu paigana nagunii,
kus pole just kõige turvalisem.
Kuidas seal aga elada ja oma argipäeva veeta on?
Ma olen elanud pikka aega Soome väikelinnas nimega Hamina
ja Arieli on sellega hea võrrelda.
Ariel on väike, vaikne linnake ilma valgusfooride ja ummikuteta.
Tõeliselt ilus ja rohelust täis linn, mis on hästi hooldatud.
Kuna ta on kõrgetes mägedes, siis seal on värske, kuiv õhk
ja suvel, kui kõik õitseb, on kõik head lõhna täis.
Lihtsalt imeline koht!
Ja seal elavad nii juudid, palestiinlased kui kes kõik veel?
Seal elab üsna palju venelasi, kuigi tegu on siiski juutide linnaga
ja selle ümber on ka mitmeid araablaste külasid.
Kuid koostöö käib argipäeva tasandil,
nii et juudid käivad araablaste poodides
ja araablased Arielis tööl.
Me ei ole küll märganud mingeid pingeid või konflikti.
Pigem käib suurem möll hoopis siis, kui kassid omavahel tänaval kisuvad.
Olles Arielis mõnda aega olnud,
hakkas teile avanema õpetus kuningriigist.
Jyrki, kuidas see avanes?
Minnes Arieli, oli meie teemaks Efraimi tagasitulek
ja meil oli plaan teha selle kohta 8 saadet.
Kui need valmis said,
oli plaan teha saateid kõige muu seal toimuva kohta,
kuniks Jumal ütles: "Ei. Te lähete siit hoopis edasi."
Olin sellele täiega vastu, sest see oli olnud nii raske.
Õpetada elu esimest korda telekas
ja seda teemal, millest vaid Jumal on sulle rääkinud
ja mida sulle Piibli põhjal avanud.
Ka kõik seadmed ja programmid olid me jaoks uued.
Nii et, üheaegne õpetamine ja saadete kokku panemine oli...
Ja kui siis Jumal ütleb, et tuleb jätkata
ja samas sul pole tekstigi, mille põhjal rääkida,
siis tundus küll, et see pole võimalik.
Ütlesin Jumalale, et mul pole midagi öelda
ja mul polnudki.
Kuid siis hakkas Jumal rääkima ja avama seda teemat,
näidates, et kristlased on teinud samu patte
kui tolle aja Efraimi järeltulijad, kui nad hülgasid Juuda kuninga
ja hakkasid teenima ebajumalaid.
Kristliku kogukonna käitumine on kui koopia sellest,
mistõttu lisaks Efraimi suguharule
tahab Jumal tuua ka kristlased tagasi selle juurde,
kust nad kord kiiva hakkasid minema.
Sageli sõime hommikust ja ajasime juttu,
kui Jumal hakkas andma oma ilmutusi
ja me nö hommikusöök lõppes päeval kell kolm,
kuna me muudkui kirjutasime kõike kuuldut üles.
Jumal ilmutas neid asju osade kaupa,
nii et tegime ka oma saateid osade kaupa.
Mida enam Jumal oma ilmutusi jagas, seda enam saateid sündis.
Ütlesime vist oma viis korda, et nüüd on kõik ja me liigume edasi,
kuid Jumal andis jälle uue ilmutuse.
Kui palusime ühe käsikirja eest, saime hoopis 2-3.
Ja nii sai kokku 21 saadet.
Kuid nende saadete vaatenurk oli midagi täiesti uut
ja täiesti vaid Jumala poolt saadud.
Tegu oli väga prohvetliku sarjaga.
See oli väga ainulaadne kogemus, kus Jumal muudkui andis ilmutusi
ja meie asi oli see vaid saadeteks kokku panna
ja rahva jaoks välja läkitada.
Kuidas see mõjutas teie Piibli lugemist?
Ütleme nii, et ma oleksin endale kui uued prillid saanud.
Olin varem lugenud Piiblit sellest vaatenurgast lähtuvalt,
et ma olen teel taevasse.
Samas kui Jumal hakkas ilmutama, et Ta on tulemas hoopis maa peale;
et see on Tema suund.
Jeesus on tulemas tagasi, et rajada oma riik siin maa peal.
Ta on Iisraeli kuningas ja Ta tuleb looma uut Iisraeli riiki,
millega meidki on liidetud.
Hakates Piiblit sellest vaatenurgast lugema,
loksus kõik paika.
Alles eilegi pidin tõdema: "See tähendab ju hoopis seda."
Kogu segadus on kadunud.
Efraimi teema kaudu
loksus kogu Vana Testament mu jaoks paika
ja nüüd see kuningriigi teema loksutas kogu Piibli paika mu jaoks.
See protsess on kestnud aastaid, kus oleme võinud tõdeda:
"See tähendab ju seda!"
Osa me arusaamadest kiskus kiiva, kui püüdsime järgida kreeka mõtteviisi
Kui aga sellest lahti saada, muutub Piibel vägagi selgeks.
Ja sama tagasisidet oleme ka oma vaatajatelt saanud.
Saatesarjas "Kuningriigi tuul"
räägite te paljudest Iisraeliga seotud teemadest,
millest paljud meediakanalid ei räägi.
Samas kui TV7 siiski räägib - sellest nö Iisraeli teisest poolest.
Olete öelnud, et "Kuningriigi tuul" kätkeb endas prohvetlikke uudiseid.
Mida see täpsemalt tähendab?
Hakates seda teist sarja tegema,
ei teadnud me muud kui seda,
et see saab olema sama prohvetlik kui me esimene sari.
Jyrkil tekkis selle kohta hea idee.
Jaa, oli südames teha prohvetlikku uudiste dokumentaali,
kuigi me ei osanud mõelda, kuidas see väljenduda võiks.
Kuid tagantjärgi vaadates on näha, et selle prohvetlikkus peitub selles,
et Jumal ise tõi need asjad esile,
ilma, et oleksime pidanud ise midagi otsima või kaevama.
Samas teadsime,
et Jumal tahab rääkida selle saate kaudu.
- Ühtlasi on see saade prohvetlik selle tõttu,
et see räägib sellest, mida Jumal on tegemas.
Jumal on suveräänne Jumal, kes on teinud imelisi asju
ja me oleme seda ka ise kogenud.
Ta on saatnud meile inimesi ja tekste selle saate jaoks
ja me teame, et see kõik on olnud üleloomulik.
Sest selliseid saateid poleks muidu võimalik teha üle nädala
- Too mõni näide mõne ime kohta,
kus Jumal on teid juhtinud
ja te olete saanud saate jaoks materjali.
Me oleks võinud iga saate kohta teha teise saate selle sünniloo kohta.
Kuid üks väga liigutav lugu oli see,
kui põrkasime Jeruusalemmas kokku ühe mehega - Harald Eckertiga,
kellega olime varem kohtunud paaril palvekoosolekul.
Ühise vestluse käigus selgus,
et Harald on tulemas ühe grupiga Arieli
ja me leppisime kokku, et kohtume siis.
Tegime siis hiljem ühte intervjuud
ja nende hotellist mööda sõites helistasime ja küsisime, on ta seal?
Et on nad siis Arielis?
Harald oli küll seal,
kuid ta grupp pidi saabuma alles 3 h pärast.
Teda kuulates selgus, et ta jätkas oma jutuga täpselt sealt,
kus meie eelmine intervjueeritav oli oma jutu lõpetanud.
Vaatasime üksteisele otsa ja küsisime siis ta käest,
on see avalik info ja kas ta võib sellest rääkida?
Ta ütles, et võib.
Seejärel küsisime, on ta ka nõus seda kaamera ees rääkima?
Nii jooksis Jyrki kogu tehnika järele
ja me lõime hotelli fuajeesse väikese stuudio püsti,
mis oli tol hetkel täiesti tühi
ja me saime kogu loo väikese vaevaga purki.
Tegu oli eksprompt videoga, mis oli samas nii võimas,
et kui lõpuks valmis saadet nägin, langesin ise nuttes põrandale maha.
Mõistsin alles siis, mida Jumal tegelikult öelda tahtis.
Ühtlasi tajusime ka, et see sari on enam-vähem valmis,
mistõttu peale seda tegimegi veel vaid kaks osa.
Kuid just nii ongi need saated sündinud.
Me ei teadnud midagi sellest 100-päevasest palvest
ja sellest, kuidas Harald sakslasena õhutab rahvaid palvetama
oma suhte pärast Iisraeliga, mis on täiega võimas lugu.
Ehk siis, need saated on õnnistuseks nii vaatajaile kui ka teile endile.
Teie järgmine sari on "Iisraeli mäed".
Jyrki, millest see räägib?
Tundub, et Jumal juhib me tähelepanu tagasi Samaaria aladele,
nii nagu "Kuningriigi tagasitulek" räägib sealsetest aladest.
Ei oskagi veel väga öelda, milliseks see sari kujuneb,
sest ka kõik varasemad sarjad on olnud täis üllatusi
ja üldse mitte sellised, mida meie plaanisime.
Kuid saate mõte on palvetada selle piirkonna eest
ja õnnistada seda.
Ja just nimelt see, et kaasata vaatajaid sellesse.
See on kui palveteekond sinna Samaaria mägedesse,
mida saab läbida oma kodust tugitoolis istudes.
Usume, et soomlastel on oluline roll selle piirkonna eest palvetamises,
et Jumala plaanid võiksid täituda.
Sest Jumala plaanid on head kõigi suhtes.
Jumala plaanid pole kellegi vastu, vaid kõigi poolt.
See on siis selline interaktiivne sari, milles vaatajad saavad kaasa lüüa?
Selles mõttes küll, et vaatajad saavad kaasa palvetada.
See on see suund tõesti, et kaasata ka vaatajaid.
Me ise oleme saanud olla kaasas Jumala imeliste asjadega,
nähes, mida Ta teeb ja elades kõige selle keskel.
See on olnud tohutuks õnnistuseks
ja nii soovimegi, et vaatajadki saaksid sellest osa,
hakates palvetama selle eest.
Nii nagu me palvetasime aastaid.
Me palusime 4-5 aastat ja mitte selle pärast,
et Jumal tuleks me ellu ja teeks midagi, mida me tahame;
et Ta aitaks meid meie plaanides.
Vaid me palvetasime Jumala asjade pärast maailmas,
et olla kaasatud Tema plaanidesse.
Nii olemegi saanud kuulda, näha ja jagada kogu Jumala plaani
ja Tema tegemisi.
Nüüd aga saame kaasata ka vaatajad
palvetama Jumala tõotuste täitumise pärast,
sest nende täituma hakkamist on vägagi julgustav näha.
Mia, te olete peagi naasemas Arieli ja oma argipäeva.
Mis tunne see on töötada koos nii abikaasade- kui kolleegidena?
Eelkõige on see imeline eesõigus.
Teisalt on see paras väljakutse,
sest sa ei saa minna õhtul koju kurtma,
kui kohutav töökaaslane sul on,
sest see sama töökaaslane heidab sinuga ühte voodisse.
Kindlasti on palju arengu- ja kasvu kohti,
mida siis Jumala ees ja Jumala abiga lahendada.
Ehk siis, omavahel peavad asjad selged olema,
kuna abielu ja töö käivad käsikäes.
Samas peame küll tõdema, et me ei käi nö tööl,
vaid me elame seda elu, milleks Jumal on meid kutsunud.
Usun, et kui oleksime võtnud seda tööna,
poleks need asjad saanud ka sündida.
Sest me oleme elanud oma elu nende saadete läbi.
Samas on tore ärgata koos kell 5 hommikul
ja tajuda, et nüüd Jumal räägib,
mistõttu me võtame Teda kuulda ja paneme kirja Ta öeldu.
Sel otsekui polegi algust ega lõppu, vaid see ongi me elu.
See on tohutu rikkus, et saame jagada seda elu
ja mitte vaid omavahel, aga ka Jumala- ja teistega
ning sel pole algust ega lõppu.
Oleme saanud minna üsna süviti Jumala kuulmisega,
nii et kogu me aeg ongi Tema ja teiste aeg
ja see on väga põnev.
Enne saate algust siia stuudiosse tulles
olite üllatunud, et kõik on juba valmis
ja pole muud kui vaid oma kohale istuda.
Stuudio kujundus oli valmis nagu kõik operaatorid-valgustajadki.
Kuid Iisraelis olles täidate te kõiki neid rolle ise.
Mis tunne on vaid kahekesi taolist sarja teha?
Eks see ole paras väljakutse,
kuid teisalt mõtlen jälle vahel, et miks see peakski olema teisiti?
Kui tead, et oled seal, kuhu Jumal on sind pannud,
siis Tema ka varustab kõigega ja silub teatud möödalaskmised.
Nii et neist on alati välja tuldud.
Me oleme väga kokkuhoidev meeskond,
kus jagada ühiselt nii oma muresid kui rõõme,
kui kõikvõimalikke asju, millega silmitsi seisame.
Eks väikese meeskonna tõttu jää ka paljud asjad venima
ja seda sageli just seespidiste põhjuste tõttu.
Seesmine kasv koos Jumalaga Tema poolt kutsutud asjade sisse
võtab aega.
Meil on pea iga saateosaga juhtunud nii,
et see on jäänud millegi taha toppama
ja me pole saanud edasi minna.
Kui oleme küsinud "Miks?", on Jumal vastanud,
et neid saateid ei saa teha vale suhtumisega.
Nii olen pidanud parandama meelt oma suhtumistest,
et saaksime oma saateid teha.
See on nii kõikehõlmav, et seetõttu ütlemegi,
et oleme need saated otsekui läbi elanud.
See on ehk see kõige suurem asi, mis on muutnud me elusid.
Olete kasvanud samaaegselt ja elanud osaduses Jumalaga
sel ajal, kui olete elanud välja Ta plaane.
Kui nüüd mõni vaataja mõtleb: "Kui põnev see kõik on
ja ma tahaks, et Jumal kasutaks mind ka!",
siis kas Jumal võib ka kasutada kõiki tavalisi inimesi?
Loomulikult võibki.
Esiteks, me ise oleme samuti need kõige tavalisemad inimesed.
Kuid minu elu muutvaks teguriks oli palve:
"Jumal, tee minus ja minu kaudu, mida iganes Sa soovid."
Sellest ajast peale muutus kõik.
Jumal on võtnud seda mu palvet ja kogu mu elu väga tõsiselt,
viies seda läbi erinevate seikluste edasi.
Nii et, mu nö tavaline argipäev lõppes koos selle palvega.
Ja see mõtteviis, et me ei loobu sellest enam kunagi,
tähendab me jätkuvat palvet olla kaasas kõige sellega,
mida Jumal on tegemas.
Kõik need asjad on olnud suuremad kui oleme osanud arvata,
kuid me läheme edasi pilk Jeesusel ja Peetruse kombel "vee peal käies".
Kuid seni, kuni me pilk on Jeesusel, jätkame ka oma teekonda.
Suur tänu Jyrki ja Mia olemast mu külalised täna
ning rohkelt õnnistusi uue saatesarja tegemiseks.
Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas