INTERVJUU TEEN CHALLENGE MEESKONNAGA
Tere tulmast vaatama saadet "Intervjuu"!
Narkootikumid muutuvad iga aastaga üha suuremaks probleemiks
noorte seas.
Täna tutvume kristliku teenistusega,
kelle eesmärgiks on aidata narkosõltlastest noori.
Minuga on siin stuudios pastor Erkki O. Auranen
ja muusik Mikko Härkin.
Tere tulemast!
Nii tore, et olete siin rääkimas sellest olulisest teemast.
Olete toomas Soome kristlikku teenistust Teen Challenge,
kuuludes mõlemad ka selle juhtkonda.
Erkki, rääkige palun,
mida see Teen Challenge endast kujutab?
Teen Challenge on rajatud evangelist David Wilkersoni poolt
1970'ndate lõpus Ameerikas.
See on levinud üle maailma
ja Euroopas on üle 10 riigi, kus Teen Challenge tegutseb.
See tegevus avaldub nö kohvikute teenistuses,
kus kogunetakse 1-3 korda nädalas
ja kust minnakse välja tänavatele, et leida noori
ja kutsuda neid kohvikusse kohvile-teele ning vestlusele.
Selle kaudu tutvutakse nii noorte kui ka vanadega
ning nende probleemidega.
Kui nad soovivad alkoholist ja narkootikumidest vabaneda,
siis Teen Challenge'l on alkohoolikutele
6-kuuline intensiivkursus
ja narkosõltlastele 12-kuuline intensiivkursus,
mille käigus uuritakse Piiblit ja käiakse läbi elu põhiväärtused.
Euroopas on loodud selleks puhuks sellised farmid,
kus elavad nii sõltlased kui nende eest hoolitsejad.
Programmi lõppeesmärk on see,
et inimene saaks vabaks alkoholist ja narkootikumidest,
leiaks endale töö- ja elukoha
ning temast saaks normaalne ühiskonna liige.
Ehk siis, tegu on sellise teraapia programmiga?
Seda ka, aga me kutsume neid õppekeskusteks,
kuna seal õpetatakse neid tundma Piiblit ja Jumalat.
Nii et, tegu on eelkõige kristliku tööga.
- Organisatsiooni nimi "teen" viitab teismelistele noortele,
kuid samas mainisite,
et see on mõeldud ka vanematele inimestele.
Just nii.
Nimi viitab tõesti teismelistele, kuid tegelik vanuse ring on päris lai.
Mikko, te olete tutvunud noorte kultuuriga
näiteks oma esinemiste käigus.
Kuidas Soome noortel täna läheb?
Kõige üldisemas mõttes üha halvemini ja halvemini.
Uimastite tarbimine
ja veelgi enam endasse tõmbumine on Soomes tõsine probleem.
Kui alles hakatakse narkootikume tarbima,
kogetakse kui üht tõusulainet ja suurt naudingut.
Tarbitagu siis alkoholi või uimasteid -
see on selline esimene paeluv olukord,
kus sa koged, et kõik on võimalik
ja sa pääsed eemale oma hallist argipäevast.
Kuid pikapeale jääd sa üksi ja ühiskonna poolt tõrjutuks,
sest su joomakaaslased või narko-sõbrad surevad ära,
või liiguvad teise paika.
Nii et, sind ümbritseb muutuv keskkond.
Seetõttu jäävad paljud Soome noored oma probleemidega üksi,
leidmata enam mingit väljapääsu.
Nii jätkavadki nad üksi uimastite või alkoholi tarbimist.
Kas siis oma kodus
või kodu kaotades tänaval või kus iganes.
See on tõsine probleem.
Nii et, kui Erkki rääkis mulle sellest teenistusest,
kogesin tugevalt oma südames,
et see võiks olla üks väljund, mille kaudu pakkuda tõelist abi.
Sest see probleem vaatab meile igalt poolt vastu.
Paljud esinemispaigad on täis üksikuid narkouimas noori.
Nad tahaks sellest kõigest vabaks saada,
aga nad ei tea, kuidas.
Ütlesite, et endasse tõmbumine on Soomes suur probleem
ja meie maa valitsuski on selle pärast mures.
Oskate te öelda,
miks just Soome noored on nii aldid tõmbuma endasse?
Eks see ole ühtpidi seotud me põhjamaalaste olemusega,
kus sotsiaalses mõttes ei ole enam nii palju avatust ja ühtsust
50 aastat tagasi valitses peredes ühtsus -
eriti veel väikestes külades.
Tundus, et kõik nagu teadsid, kes kuhu läheb
ja kuidas kellelgi läheb?
Üksteisega läviti nii heas kui halvas.
Kuid tänapäeval võtab üha enam võimust individualism
ja materiaalne ning hedonistlik suhtumine,
mis kuidagi röövib vajaduse suhtlemise järele.
Suhtlemine kolib üle internetti,
kus me ei kohtu enam päris inimestega,
vaid mis on selline petlik keskkond,
kus igaüks postitab endast vaid seda infot, mida tahab,
luues kui ühe väära pildi oma elust.
See kõik aga jätab inimesed väga üksikuks.
Nad küll loevad teiste postitusi,
kuid inimene on siiski üksi.
Kui sinna siis lisada veel soomlaste melanhoolne
ja antisotsiaalne kultuuriruum,
siis see annab endasse tõmbumisele veel oma viimase tõuke.
Kindlasti.
Lisaksin veel, et Soomel on kaks suurimat probleemi.
Esmene on abielulahutused,
mille tulemusena jääb igal aastal 30 000 last pereta,
mis teeb 10 aastaga 300 000 last.
See on ikka kohutavalt suur arv!
Teine probleem on see, et 28 000-30 000 inimest
siirdub vaimsete tervisehädade tõttu enneaegsele töövõimetuspensionile.
Ehk siis, me peredel läheb kohutavalt halvasti.
Neid püütakse lõhkuda ja hajutada nagu Mikko just ütles.
See on tõsine probleem, mis puudutab ka noori.
Arvatakse küll, et küll need noored hakkama saavad,
olles ühe nädala ühe, teise nädala teise vanema juures.
Kuid see pole nii, põhjustades palju seesmisi probleeme
Ja see panebki neid uimasteid tarbima?
Sellest püütakse leida leevendust, kuid jäädakse samas selle lõksu.
Kuidas see uimastite tarbimine on viimaste aastate jooksul arenenud?
Üha nooremad inimesed tarbivad uimasteid
ja üha nooremad vajavad psühhiaatrilist abi.
Ühes kliinikus vajas lausa 8-aastane laps seda abi.
Nii et, olukord on üsna kohutav
ja see valmistab südames tohutut kurbust
ja samas muret nende noorte pärast.
Uimastest soovitakse üha võimsamaid kogemusi,
nii et tavalised narkootikumid enam ei kõlba.
Seetõttu hakatakse tarbima üha tugevamaid aineid,
mis sageli on ka kui heroiini ja kokaiini aseained.
Kuid need võivad olla nii ohtlikud,
et piisab vaid ühest doosist ja sa teed oma viimase hingetõmbe.
Sest tegu ei ole puhaste ainetega ning nende päritolu on teadmata.
Seetõttu panevadki inimesed oma elu kaalule.
Lisaks sellele on probleemiks see, et Jumal on pandud luku taha
ja Tema asemele on valitud kõikvõimalikke muid asju.
Mida vähem inimesed ja pered kirikus käivad,
seda kehvemini lastel läheb.
Vaatame siinkohal, mida Pasi Teittisel on meile öelda.
Ta on tutvunud ka teiste Soomes toimuvate narkotöödega.
Läksin 1997. a. "Rohelisse klubisse" tööle,
töötades narkomaanidega.
See oli esimene kord,
mil puutusin kokku kristliku narkotööga.
Sinna võeti inimesi tööle vestluste alusel.
Tajusin, et mu oma ressursid on üsna puudulikud.
Olin tol ajal veel üsna noor usklik.
Olin küll õppinud noortetöö tegijaks, kuid mul polnud mingeid kogemusi,
kui mu enda kunagine uimastite tarbimine
ja sellest välja tulemine välja arvata.
Nii märkasin ka, et on üsna raske saada inimesi tervenemisprogrammi,
kuna see nõuab inimeselt ka palju kannatlikkust,
kui kõik ei toimu nii ruttu.
Peale seda, kui ise usklikuks sain ja koguduse noortetöö tegijaks õppisin
siis alustasingi "Rohelises klubis" narkotööga.
Osalesin selles mitmeid aastaid.
Seejärel tundsin Jumala juhtimist Peeteli teenistusse, kus olin 6 aastat.
Peale seda aga läksin Samaaria teenistusse,
kus tegin samuti narkotööd.
Hetkel aga osalen Teen Challenge'i teenistuses,
aidates seda Soomes käivitada.
Tean oma kogemuste põhjal,
et kogu see töö tuleb palves ette valmistada,
enne, kui midagi reaalselt sündima hakkab.
Lisaks sellele osalen "Tagasi ellu" teenistuses,
mis toimub Vantaal ja kus tehakse narkotööd noorte seas.
Lisaks sellele töötan veel ka Samaaria teenistuses.
Kristliku narkotöö tugevus või ressurss peitub selles,
et kui inimene on oma elus kõik kaotanud
ja võitleb teatud asjadega nagu näiteks süütundega
ja sellega, et suuta andestada endale kõik tehtud vead,
siis kristlik ressurss peitub selles, et me saame inimesele öelda,
et Jeesus on surnud ta eest ja kõik ta patud on andeks antud,
kui ta vaid tahab selle andestuse Jeesuse kaudu vastu võtta.
Inimene võib tänu evangeeliumile kogeda vabadust
ja teada, et tal on võimalus alustada puhtalt lehelt.
Sel juhul leiab inimene ka lootust ühel hoopis uuel moel,
mõistes, et ta ei pea enam elama süütunde all
ning saama omas jõus hakkama,
vaid leidub keegi, kes on teinud seda tema eest.
Seetõttu saab ta ka liikuda edasi ja suunata pilgu tulevikku,
unustades kõik selle, mis on selja taga.
Mis pani teid liituma selle tööga ja tooma Teen Challenge't Soome?
No just nimelt Soome noorte kehv olukord
ja tõsiasi, et see muutub üha hullemaks
ning üha nooremad inimesed tarbivad narkootikume,
mis omakorda toob kaasa enesetappe, hävingut
ja perede purunemisi.
Seetõttu vajamegi Soome üht sellist kandvat liikumist.
Mul on tohutu mure nende noorte pärast,
kelle elud lähevad hukka seetõttu, et keegi neist ei hooli.
Ametlike andmete põhjal on meil 50 000 noort,
kes otsekui pole kusagil.
Tunnen paljusid selliseid
ja see panebki mind tegutsema selle nimel,
et saaks kutsuda ja tervendada neid noori,
jagades nendega Jumala armastust, Jeesuse armu ja Püha Vaimu väge,
et neist võiks jälle saada normaalsed inimesed
ning neil oleks usku, et neist on veel siiski asja.
Olen ikka noortele öelnud:
"Sinust võib saada või president, kui vaid soovid."
Mikko, te käisite koos Erkkiga
tutvumas Teen Challenge'i Euroopa peamajaga Portugalis.
Milliseid elulugusid te seal kuulsite?
Me ehk nii palju ei rääkinudki seal,
kuivõrd see, mida me nägime, rääkis rohkem kui tuhat sõna.
Mäletad, Erkki, kuidas käisime seal 1. korrusel,
kuhu inimesed tulevad otse tänavailt või prügimäelt.
Seal on selline vastuvõtu keskus, kuhu inimesed kõigepealt sattuvad
ja kus tehakse nende esmane tervise ja psühholoogiline läbivaatus.
Kus nö kaardistatakse nende olukorda ja edaspidiseid võimalusi.
See oli väga liigutav kogemus,
kus saime olla koos nende inimestega kohe mitmeid tunde.
Eks see kogemus oli muidgi pinnapealne,
kuid kõik seal toimuv tervikuna sütitas ka oma südames ühe tule
ja igatsuse tuua Soomegi lootust sellistesse olukordadesse.
Nägime seal endisi narkomaane,
kes olid olnud mitmeid aastaid heroiini küüsis
ja kes nüüd teenisid seal keskuses kaasa,
olles kui eeskujuks ja julgustuseks, et taolist elu on võimalik lõpetada
ja et ka hetkel uimastite küüsis olijad
võivad kord leida lõpu selle tarbimisele.
See on ütlemata usutav,
sest kui keegi on ikka ise mõnest raskusest läbi tulnud,
siis tema sõnadel on ka rohkem kaalu.
Kui oled ise midagi sellist läbi teinud,
suudad olla ka armulikum nende suhtes,
kes alles maadlevad oma olukorraga.
Sest, kui teha seda tööd vaid nö välispinna põhjal,
omamata mingit ühisosa selle inimese ja tema probleemidega,
oleks ju väga lihtne öelda:
"Paranda meelt ja jäta oma uimastid sinna paika!"
Käsumeelsus aga põhjustab viha ning tugeva vastureaktsiooni.
Ainus, millest on tõeliselt abi, on Jumala arm ja armastus,
sest see töö nõuab väga palju.
Soomeski on nii, et kui läheme kedagi aitama,
siis tavaliselt see aitaja põleb ise läbi,
kuna see probleem on nii suur ja lai.
Kui meil aga oleks siin selline kindel kogukond,
kelle keskel Püha Vaim liigub
ja kellel tõesti on võimalus
pakkuda lahendusi neile probleemidele,
siis sul on mitmeid inimesi, kes jagavad sinuga neid koormaid
ja läbipõlemine ei toimu nii kiiresti.
Kuid rääkides veel sellest Portugali käigust,
siis selle varjupaiga külastamine puudutas tõesti väga.
Õhtul aga korraldas kohalik nelipühi kirik seal
kontsert-jumalateenistuse,
kuhu meidki Erkkiga oli kutsutud.
Istusime juba oma kohtadel,
kui korraga nägime ukse peal 10-20 liikmelist kampa.
Nad tulid sealt varjupaiga majast samuti kontserdile
ja tulid kallistasid ning tervitasid meid,
istudes meie kõrvale.
Otsekui vanad tuttavad. - Jaa. See oli nii lahe!
Kui aga teenistus algas, ülistasid nad Jumalat pisarad silmis,
peaaegu, et Tema ette põlvili langedes.
See tekitas endas tunde,
et tulebki anda neile ruumi ülistada ja kiita,
sest see tuli neil nii südamest.
Nad ju teadsid, kust nad olid tulnud
ja see oli nende jaoks kui ühe protsessi algus.
Sest paljud neist olid ju juba suht alguses usklikuks saanud.
Need vaatepildid jätsid südamesse kustumatu jälje,
mis pole siiani rahu andnud.
Usklikuks saamine on üks olulisemaid asju,
mis aitab inimesel vabaneda uimastitest.
Seetõttu tuginebki Teen Challenge'i töö kristlusele.
Tänapäeval on küll nii, et linnad ei anna maksusoodustust,
kui on tegu kristliku üksuse ja mitte millegi neutraalsega.
Kuid me tahame sellest hoolimata tugineda vaid kristlikele alustele.
Ilkka Mertala on kirjutanud oma lõputöö
Teen Challenge'i tööst Euroopas.
Vaatame üheskoos, mida ta on selle kaudu teada saanud?
Kirjutasin oma lõputöö Teen Challenge'st,
uurides, milline ta kristliku narkotöö tegijana on?
Ühtlasi uurisin sedagi, kuidas saada see töö Soomes käima?
Suurema osa oma tööst kirjutasin selle põhjal,
kui käisin Portugalis nende peamaja tööga tutvumas.
Suhtlesin nii nende juhi, töötegijate kui ka programmis osalejatega.
Küsisin neilt, kes olid uimastitest vabaks saanud,
et mida head nad selles töös leidsid?
Juhtidega aga rääkisime sellest,
kuidas seda tööd arendada ja laiendada
ja mis on selle töö tugevad ja nõrgad küljed
ning millist tagasisidet nad on oma tööle saanud
nende poolt, kes on uimastitest vabaks saanud.
Rääkisime ka sellest, milline maine nende tööl Portugalis on
ja tuli välja, et see on leidnud positiivset poolehoidu.
See üllatas mind, sest Soome olukord on hoopis teine.
Soomes ei vaadata kristlikule tööle nii hästi kui kasvõi Portugalis,
kus usklikke peetakse
usaldusväärseteks koostööpartneriteks.
Need, kes olid terveks ja vabaks saanud,
vastasid peamiselt seda,
et see vaimne pool oli väga oluline nende taastumises.
Suurem osa tervenenutest
võttis ka omaks kristlikud põhiväärtused,
isegi, et nad muus osas ei elanud vaimulikku elu.
Samas pole see ka tingimuseks, et inimene peaks usklikuks saama.
Samas, suur osa neist siiski saab usklikuks, leides Kristuse.
Üks eesmärk sellel teenistusel siiski on
ja see on see,
et inimene leiaks kontakti mõne kohaliku kogudusega
peale seda, kui taastuspogrammist lahkub.
Lisaks sellele peab ta endale leidma ka töö ja elamispaiga,
kui programmi lõpetab.
Tuginedes mu lõputööle,
siis kui anda Soomes kristlikule tööle võimalus,
saaks need üsnagi kenasti käima lükata.
Kasvõi juba seetõttu,
et see % inimesi, kes Portugalis terveks saavad
ja kes on kogu programmi siis lõpuni läbinud,
on 75-80%, mis on ikka väga suur arv.
Nii et, kui see töö leviks ka teistes paikades,
näeksid inimesed selle efektiivsust.
Kui vaadata viimaste aastate Soome tegevust vastavas valdkonnas,
siis seal on ehk olnud 2-3% tervenemisi nende seas,
kes on programmi lõpuni teinud.
Taolise töö plussiks on veel see, et see on väga laiahaardeline.
Selle käigus ei rakendata vaid biopsühhosotsiaalset mudelit,
mis kätkeb endas inimese füüsilist, psüühilist ja sotsiaalset poolt,
vaid sinna kaasatakse ka inimese vaimne tasand,
mis on ääretult oluline,
sest see mõjutab eelpool mainitud kolme tasandit
ja haarab samas kõige suurema osa kogu inimese olemusest.
Mikko, te mainiste varem, et kui on ise need asjad läbi tehtud,
siis saab ka paremini teisi aidata.
Mil moel su enda kogemused aitavad jõuda narkosõltlastest noorteni?
No enne, kui ma usklikuks sain, kasutasin ma üsna palju narkootikume
olles mitmeid aastaid olnud endasse tõmbunud ja eraklik.
Nii et, sellest kogemusest lähtuvalt saan ka teisi aidata.
Ja olles viimased 10 aastat olnud heavy ja rock muusik
ning rännanud ringi erinevates esinemispaikades,
olen näinud väga lähedalt seda keskkonda,
kus alkohol, uimastid, enesetapud ja kõik muu
on igati tavapärane nähtus.
Seetõttu ka, olles näinud seda kõike väga lähedalt,
oskan ka ehk samastuda selle valdkonnaga veidi.
Ilma Jumala abita jääks see and muidugi kaugeks,
kuid usun, et Jumal saab siiski kasutada mind,
tehes siis, mida iganes.
Erkki, kuidas teie meelest see rahvusvaheline töö,
mis on saanud oma alguse New Yorgist
ja toimib väga hästi Portugalis,
võiks toimida ka Soomes?
Usun, et see toimiks väga hästi.
Oleme hetkel otsimas taolist farmi, kus selle õpetustööga alustada
ja kus neid noori vastu võtta.
Usun, et see toimiks väga hästi,
sest see toimib nii Rootsis, Taanis, Poolas ja Inglismaal
ja on andnud häid tulemusi,
mille tulemusena on need inimesed naasenud ühiskonda täisväärtuslikena
Seda siis peale seal farmis kogu õppetöö läbimist,
mis tugineb kristlusele.
Seal palvetatakse Jumala poole, õpitakse tundma Piibli tõdesid
ja inimesed võtavad Jeesuse oma Päästjana vastu.
See sobib meile Soome väga hästi,
kuna soomlaste välise klantspinna all on tohutult palju valu ja otsimist.
Inimesed hüüavad Jumala poole, kuid seda pole kuskil kuulda,
nii et usun, et see lugu toimiks Soomes hästi.
Püüame luua Soome ülese võrgustiku, kus üle me maa oleks asjaajajaid
või inimesi, kes need noored kokku koguvad
ja nendega tegelevad.
Nii et, kuigi Teen Challenge tegeleb ühtpidi alko- ja narkotööga,
siis samas oleme me ka evangeeliumi kuulutav teenistus.
Erkki, kui kaugel te töö on ja kuhu te siit edasi liigute?
Me töö seisneb hetkel selles,
et me saame korra nädalas paariks tunniks kokku,
et üheskoos palvetada ja ülistada Jumalat
ning panna tähele, mida Tema tahab öelda
ja kuidas meid juhtida.
Seejärel aga läheme oma meeskonnaga tänavatele
kutsuma inimesi.
Samal ajal aga tegeleme farmi otsimisega,
kus selle tööga alustada.
Mikko, kuidas te näete tulevikku?
Kus Soome noored omadega 5 aasta pärast on
peale seda, kui nad on leidnud abi Teen Challenge'st?
Usun, et hea on alustada tasapisi
ja ehitada siis sellest üles midagi suurt,
mille kaudu kogu see mõju paljuneb.
Et kui üks inimene saab vabaks, siis tema avaldaks mõju ka teistele
ja seeläbi võiks see töö suureneda ja kasvada.
Suur tänu teile mõlemale selle külaskäigu eest siia
ja palju õnnistusi Soome Teen Challenge'le!
Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas